51 



hållningssällskapet. På senare tider har emellertid Skogsvårdsstyrelsen 

 i de flesta af skogskommunerna föranstaltat om föredrag och ämnar 

 så fortsätta, tills dess upplysning spridts i hvarje trakt, och väntar sig 

 Styrelsen godt resultat häraf, då just i dessa skogsbygder lifligaste in- 

 tresset försports för föredragen, och största antalet åhörare infunnit sig. 



Afverknin garna bedrifvas dels genom kalhuggning och dels genom 

 blädningar. I förra fallet brukar det vanligen vara jämnare, äldre och 

 mogna bestånd, som få falla för yxan, och i senare fallet är det ett 

 planlöst och för skogarnas sunda fortväxt ofta särdeles skadligt ut- 

 plockande af träd ända ned till 6' och 3". Pitprops köpes t. o. m. till 

 2V2" och 2" topp. Att detta afverkningssätt blir fullkomligt skogför- 

 ödande, är ju uppenbart, och blir därför behofvet af en ungskogslag för 

 kvarje år allt mera kännbart. Och jämväl af det skäl önskas i Bohus- 

 län en sådan lags tillkomst, att det ödet icke må beskäras alla de tu- 

 sentals hektar ungskogar, som med stor möda och dryga kostnader lä- 

 net rundt uppdragits och fortfarande uppdragas, att de i sin allra bästa 

 tillväxt skola sköflas. 



Konkurrensen om den knappa virkestillgången i länet är stor, och 

 med all säkerhet afverkas i dessa tider af relativt höga virkespriser 

 långt utöfver skogarnas tillväxt. Icke endast svenska uppköpare, såväl 

 från Bohuslän som äfven från Dalsland och \^ästergötland, utan ungefär 

 ett I o-tal norrmän därtill bedrifva skogsaftarer inom länet och vore na- 

 turligtvis härom ingenting att säga, så framt virket till jordägarna be- 

 taltes med skäliga priser och nödig hänsyn vid afverkningarna toges 

 till åter\'äxten. Men detta är långt ifrån alltid fallet. För den skull 

 vore det önskvärdt, dels att utlänningars ansökningar om rätt till af- 

 verkning inom länet afslogos, och dels att jordägare genom taxeringar 

 före försäljningarna toge bättre reda på sina skogars värde. 



Ett viktigt önskemål vore till sist. att inom en icke alltför afläg- 

 sen framtid en del af de planerade tvärbanorna komme till stånd, så 

 att det årligen ökade virkesbehofvet i länets västra delar kunde fyllas 

 från skogsbygderna. 



Ljungmarkerna. 



Enligt uppgifter för år 1905 i Statistisk Tidskrift 1907 upptaga 

 de enskildes utmärker i Göteborgs och Bohus län en areal af 



338,990 har 

 däraf skogbärande 113,008 » . 

 Resten, eller c:a 225,000 har, skulle alltså vara kal. Med beräk- 

 ning att, efter hvad förut anförts, endast hälften häraf, eller c:a 100,000 

 har, vore produktiv mark, skulle detta alltså just vara den areal, som 



