91 



efter afverkningen än som sedan visar sig vara förhållandet. Den kvar- 

 lämnade skogen kan af Styrelsen ofta icke anses tillräcklig eller af be- 

 skaffenhet att betrygga återväxten. Ytterligare en huggning måste så- 

 lunda mången gång verkställas för att möjliggöra nödvändiga skogsod- 

 lingsarbeten; man blir sålunda nödgad att på samma område företaga 

 tvenne afverkningar och tvenne röjningar omedelbart efter hvarandra 

 och det är tydligt, att mycken tidsspillan och onödig kostnad häraf för- 

 orsakas. 



Såsom i föregående omnämnts skogsodlades under år 1907 genom 

 Skogsvårdsstyrelsens försorg, fullständig skogsodling och hjälpkultur å 



c:a 957 ^lar 



Dessutom verkställde omkring 40 st. aktiebolag och enskilda 

 skogsägare skogsodling på egen bekostnad och under 

 ledning af eget folk c:a 1,160 » 



Summa 2,117 har 



Den skogsodling af barrträd, som under år 1907 utfördes inom 

 Östergötland på enskild mark, beräknas på grund häraf hafva utgjort: 



fullständig skogsodling å omkring 1,617 har 



samt hjälpkultur å 500 » 



Summa 2,117 har 



Motsvarande siffra för år 1905 1,600 =!> 



s » » » 1906 1,637 * 



Skogsodling med löfträd, hufvudsakligen ask, har under år 1907 

 utförts å omkring 20 har. 



Resultatet af kulturerna kan naturligtvis ej nu förutsägas, men den 

 för skogsodlingarna sällsynt gynnsamma väderleken under året inger 

 goda förhoppningar. 



Intresset för skogsodlingsn är i stigande, därom vittnar den om- 

 ständigheten att de under Skogsvärdsstyrelsens ledning verkställda skogs- 

 odlingarna — som nästan utan undantag åstadkommits på frivillighetens 

 väg — ökats med omkring 55 %' från föregående år. Understundom 

 mötes man dock af den invändningen att då skogen förr kunde så sig 

 själf, så borde den också kunna det nu samt att skogsodling vore obe- 

 höflig. Det förhållandet beaktas allt för litet att man förr godt kunde 

 vänta på återväxt å de afverkade markerna i 20 å 30 år, ty äfven med 

 den dåliga hushållning som då bedrefs var skogen mera än tillräcklig 

 för behofvet. 



Man sätter i allmänhet alldeles för små anspråk på skogens be- 



