141 



Höglandets stundom i dagen trädande berggrund af hälleflinta och 

 granit är täckt af ett relativt grundt ytlager af lokal förvittringsmark, i 

 omväxling med kross- och rullstensåsar, medan låglandets berggrund är 

 öfverlagrad med djupa moränbäddar af krosstensgrus, eller i vissa flod- 

 dalar af mäktiga sedimentära sandlager. 



Höglandets klimat närmar sig det kontinentala, låglandets det ma- 

 ritima. Dessa omständigheter inverka i påfallande grad på skogsväxt- 

 ligheten. Sålunda undviker den i ungdomen frostkänsliga boken det 

 nordöstra höglandet, medan hon vegeterar kraftigt å låglandet. A detta 

 senare uppnår tallen i slutet bestånd sin ekonomiska afverkningstid vid 

 c:a 70 års ålder, medan densamma på höglandet först uppnår denna tid 

 bortåt 100 år och därutöfver. Beträffande granen äro dessa siffror resp. 

 50 och 80 år. Af dessa skiljaktiga ståndortsfaktorer påverkas isynner- 

 het tallen, hvilken därför inom länet uppträder under tvenne olika ras- 

 former. Såsom lämpligaste, snabbvuxna tallras för låglandet anses den 

 inom östra hälften af Sunnerbo, i gränstrakterna mot Skåne och Ble- 

 kinge, samt inom Västbo och Östbo härader af Jönköpings län förekom- 

 mande tallen. För länets höglandstrakter är naturligsvis höglandets 

 spontana, d. v. s. förefintliga, genuina tallras lämplig, men då äfven 

 därstädes en mera snabbvuxen ras vore önskvärd, borde vid skogsod- 

 lingstillfällen om möjligt företrädesvis användas tallfrö, härstammande 

 från öfvergångstrakterna mellan det egentliga hög- och låglandet, såle- 

 des företrädesvis från mellersta och norra delarna af Konga, Kinnevalds 

 och Allbo härader. 



Styrelsen har äfven vid inköp af tallfrö undvikit sådana fröfirmor, 

 som drifva geschäft med från vidt skilda delar af landet sammanköpt 

 skogsfrö, samt endast hållit sig till inom länet verkande känd och re- 

 spektabel fröutklängare, hvilken uteslutande försäljer tillverkningen från 

 egna klängningsstugor å såväl hög- som låglandet. 



Beträffande granfröet har styrelsen inköpt och för såväl låg- som 

 höglandet användt frö af låglandsrasen, hvars hos rasen inneboende 

 växtenergi är större än höglandets granras. Då emellertid granen ge- 

 nom sin snabbare växt, högre kubiska massa å viss yta, samt starkare 

 efterfrågan från cellulosaindustriens sida synes inom detta län blifva det 

 tekniskt viktigaste och mest ekonomiska framtidsträdet, har styrelsen 

 efter tagen kännedom om en af ordföranden i Värmlands läns skogsvårds- 

 styrelse, bruksdisponenten Tiberg, utarbetad af handling: »Skogsproduk- 

 tion på kemisk grundval», ansett angeläget vara, att anställa kalkgöd- 

 ningsförsök å olika jordmåner, med hufvudsaklig tanke på gynnandet 

 af detta trädslag. Försöksfälten hafva till en början blifvit förlagda å 

 ytterligheterna: höglandets hälleflinteområde i Uppvidinge härad och 



