208 



Styrelsen har funnit, att dessa bestämmelser äro särdeles lämpliga, 

 och därigenom att styrelsen är i tillfälle att ekonomiskt understödja 

 skogsvårdsarbeten, ser styrelsen inga afsevärda svårigheter möta vid för- 

 verkligandet af den nya skogslagstiftningens syften. En granskning af 

 särskildt förhållandena i våra skogsområden gifver vid handen, att den 

 nya skogslagens fordringar i fråga om återväxt blifva mera ovissa och 

 otillämpHga i samma mån, som behofvet af kraftåtgärder för skogsföryng- 

 ringen framträder skarpare. Skogens oväxtlighet till följd af hög ålder 

 och dess därmed förminskade fröbarhet, dess genom upprepade dimen- 

 sionsblädningar i många fall lågt nedsatta virkesförråd samt en mången- 

 städes i samband med dessa förhållanden stående ingående försumpning 

 af markerna göra behofvet af synnerligen stora bidrag ur skogsvårds- 

 kassan till åtgärder för återväxten i dylika marker fullt påtagligt. Afven 

 vid fråga om arbeten för återväxten å öfriga marker äro dylika bidrag 

 af synnerligen stor betydelse, i det att de så afsevärdt underlätta arbe- 

 tet med att på upplysningens väg få en bättre skogsvård till stånd. 



Med kännedom om skogsförhållandena i Vermlands län anser sty- 

 relsen, 



att de skogsvårdsaf gifter , som nu inflyta för länet, äro i sin helhet 

 behöfliga för dessa nu befintliga syften med skogsvårdskassan. 



Återstår därför att se, huruvida bildandet af allmänningsskogar med 

 tillhjälp af skogsvårdskassan kan medföra samma praktiska nytta, som 

 den nu relaterade nuvarande användningen af skogsvårdsafgifterna. 



Själfklart är, att man med en viss summa penningar kan åstadkomma 

 mera vidtomfattande arbeten för återväxten, d. v. s. mera vidsträckta 

 ungskogar, å kala marker, om man slipper att i samband med skogs- 

 odlingsarbetet betala själfva marken. Ännu större ungskogar kunna så- 

 lunda skapas med samma penningsumma, om man ej ens behöfver be- 

 tala hela kostnaden för skogsodlingen utan endast lämna större eller 

 mindre bidrag till denna kostnad. 



Styrelsen är sålunda i tillfälle att åstadkomma mera vidtomfattande 

 arbeten till återväxtens befrämjande, om de ifrågasatta tilläggsbestämmel- 

 serna ej alls komma till stånd. 



Men härvid har Riksdagen i sin nu ifrågavarande skrifvelse nämnt, 

 att ungskogen i det allmännas hand skulle beredas ett mera effektivt 

 skydd än i enskildas ägo. Då emellertid från rent praktisk synpunkt 

 hufvudsyftet med skogsvårdskassan är att få ungskogen till stånd, måste 

 man fråga sig, om en större inskränkning i detta gagneliga bruk af 

 skogsvårdskassan skulle uppvägas genom det skydd, som dock kunde 

 lämnas endast en mycket liten del af de uppväxande ungskogarna. 

 Styrelsen ser sig öfvertygad om, att detta skydd kan åstadkommas på billi- 



