28l 



dessa siffror äro äfven otvifvelaktigt till stor del frammanade af nu gäl- 

 lande tre är praktiserade skogslag, men man får därför icke tillmäta 

 densamma en allt för stor betydelse, då de hafva bra litet att skaffa 

 med den del af skogsskötseln, som utgöres af en rationellt bedrifven 

 afverkning. I detta fall kunna de vara, och äro det äfven, delvis miss- 

 visande. Skogsvårdsstyrelsen har också under den gångna treårsperioden 

 haft sitt hufvudintresse riktadt på att föra in afverkningarna på en mera 

 rationell grund än tillförene varit brukligt, och det är inom detta gebit 

 man nu skall söka de värdefullaste frukterna. Man har då att konsta- 

 tera, att den skogsafverkande allmänheten mer och mer anlitat skogs- 

 vårdsstyrelsen för att kostnadsfritt erhålla råd och anvisningar för till- 

 ämnade afverkningar, utstämplingar eller utsyningar. Söker man efter 

 motivet till denna skenbara omtanke om skogen, skall man dock finna, 

 att det i de allra flesta fall är frågan om att kunna få afverka mesta 

 möjliga utan att komma i kollision med återväxtlagen. Detta lagens 

 syftemål att betrygga återväxten på frivillighetens, låt vara nödtvungna, 

 grund, vinnes således mer och mer, men därifrån till en allmän rationell 

 skogshushållning, särskildt nu skötsel af skogarna, är ett mycket stort 

 steg. Öfver hufvud taget gör man endast, då det gäller skogsvård, 

 hvad man är nödd och tvungen till — och hvad man kan få gratis. 



I detta sammanhang torde det icke vara olämpligt att framhålla, 

 hvad allmänheten ute i de jämtländska bygderna väntade sig, att den 

 nya skogslagen skulle skänka dem, nämligen dessa tvenne saker: skydd 

 för husbehofsskogen och skydd för de växtliga ungskogarna. Hade 

 detta erhållits, skulle tillfredsställelsen med lagen varit mycket större 

 än den nu är. 



Här var frågan om att lämna en kortfattad redogörelse öfver sko- 

 garnas tillstånd och skötsel. Af det föregående torde väl framgå mina 

 innersta tankar om den saken, och mera kortfattad och träffande kan 

 denna redogörelse ej lämnas än att säga: tillståndet dåligt, skötseln i 

 allmänhet ringa. Hvarpå felet beror har blifvit antydt, äfvensom något 

 om önskemålen. Spridande af kunskap och upplysning i all ära, men 

 vill man rädda våra skogar från undergång, då må man i skogslag- 

 stiftningen tillämpa skaldens ord: »Lägg stål i svärd och allvar i leken, 

 konung! » 



Östersund den 21 april 1908. 



O. Hj. Humble. 



