skogsvArdsföreningens tidskrift, allm. delen, i 9 13, H. I. 



Norrländska skogsvårdskommitténs 

 betänkande, 



IV. De enskilda skogslagarna och deras handhafvande. 

 A. Inledande föredrag 



vid Föreningens för skogsvärd sammanträde den 5 okl. 19 1 2. 



Af Gösta Tamm. 



Herr grefve och ordförande, mina herrar! Jag tror icke, att någon 

 af herrarna skall jäfva mitt påstående, att det var med ett högst ovan- 

 ligt intresse, som denna förenings ledamöter i stort antal i våras sam- 

 lades för att taga del af det förslag, som norrländska skogsvårdskom- 

 mittén då framlagt. Jag vågar dock knappast hoppas, att detta intresse 

 nu skall kunna fortlefva så intensivt. Då vi i våras endast hade att 

 behandla en afdelning af betänkandet, nämligen den, som rör sig om 

 statens skogar och icke ens den i alla dess delar — den mest intres- 

 santa delen kvarstår såsom andra ämnet för dagen — så nödgades vi 

 att helt och hållet skjuta undan den del, som för kommittén som sådan 

 kraft det kanske drygaste arbetet, nämligen förslaget om handhafvandet 

 af de enskilda skogarna. 



Om vi då hålla oss till de skogar i Norrbotten och Västerbotten, 

 som äro i enskild ägo, så upptaga de en areal af ungefär 6,000,000 

 hektar. De lagar, som reglera dessas skötsel, äro utsyningslagen och 

 dimensionslagen. Ungefär halfva antalet lyder under den ena lagen 

 och andra hälften under den andra. Då ju ett ganska högljudt klander 

 uttalats mot dessa lagar, ansåg sig kommittén böra undersöka, huruvida 

 de ägde tillräckligt stöd i öfriga bestående förordningar, ty vi voro på 

 det klara med, att 1866 års bestämmelser borde bibehållas, såvida icke 

 äganderätten lade något hinder i vägen därför. Vi funno då, att 1873 

 års riksdagsbeslut grundade sig på dåvarande statsrådet Bergströms till 

 statsrådsprotokollet afgifna yttrande, hvilket i klarhet, reda och bevis- 



Skogsvclrtis/öreningens Tidskri/i, allm. delen, jgJJ. I 



