NORRLÄNDSKA SKOGSVÄRDSKOMMITTÉNS BETÄNKANDE. 3 



ligtvis icke. Men kommittén har förutsatt, att under öfvergängstiden 

 skulle de hittillsvarande bestämmelserna vara gällande. Det framhälles 

 kanske också, att det är dyrt att upprätta hushållningsplaner. Men vi 

 ha härvidlag med afsikt användt ordet afverkningsplaner. Kommittén 

 har därvid trott, att om det komme att blifva stadigvarande, bofasta 

 skogstjänstemän i dessa bygder, dessa skulle kunna samverka med skogs- 

 ägarna, sä att det skulle vara möjligt att utan allt för stor omgång och 

 allt för dryga kostnader fä afverkningsplaner till stånd, hvarigenom man 

 skulle kunna erhålla den största möjliga afkastning och undvika, att 

 träden sparades så länge, att de toge skada. Således är upprättan- 

 det af dylika afverkningsplaner en af grundpelarna i det förslag, som 

 kommittén upprättat. Men naturligtvis har kommittén icke ansett det 

 lämpligt att i en lag bestämma, huru detta skall ske, utan de närmare 

 föreskrifterna om arbetets teknik och detaljer skulle följdriktigt öfver- 

 lämnas åt den centrala myndighet, som skulle få högsta ledningen af 

 dessa skogar; dessa föreskrifter skulle sålunda uppsättas af denna myn- 

 dighet och af Kungl. Maj:t fastställas. 



Förbigående en del detaljer i öfrigt beträffande § 4, som rör af- 

 verkningsplaners upprättande för hvarje hemman, ber jag att få fram- 

 hålla, att kommittén tillmötesgått en från många håll uttalad önskan, 

 att hemman i samma ägares hand skulle kunna på framställning sam- 

 manslås och ställas under gemensam afverkningsplan efter i hvarje fall 

 erhållen tillåtelse af Kungl. Maj:t. Detta har väckt mycket diskussion, 

 och många skäl ha framlagts både för och emot, men för oss stod det 

 klart, att om man kunde finna ett sätt att i skogsvärdens intresse få 

 större områden sammanslagna och därigenom skogsvårdens fordringar 

 bättre tillgodosedda, så skulle detta vara fördelaktigt. Vi ha trott oss 

 ha funnit denna utväg därigenom, att vi föreslagit, att det i hvarje fall 

 skulle vara beroende på pröfning af Kungl. Maj:t, om en sådan sam- 

 manslagning af hemman skulle få äga rum. Om ett eller annat hemman 

 skulle frånskiljas, så måste det vidare under planens hela giltighetstid 

 kvarstå i samma enhet som de ursprungliga hemmanen, detta för att 

 hindra, att en ägare på ett sådant frånskildt hemman skulle kunna få 

 större afverkning än han skulle fått, om detta hemman fortfarande räk- 

 nades bland de öfriga. Vi tro och hoppas, att man genom dessa be- 

 stämmelser har skaffat sig en säkerhetsventil mot missbruk. 



Vidare har en synnerligen genomgripande ändring gjorts beträffande 

 den s. k. odlingsparagrafen, hvilken i alla tider har kommit mycket onö- 

 digt buller åstad. Vi hafva nämligen öfverlämnat dess tillämpning ät en 

 nyinrättad myndighet: skogsvärdsstyrelsen. Jag återkommer till detta 



