4 GÖSTA TAMM. 



sedermera och vill nu endast erinra, att en af förutsättningarna för dessa 

 lagar äfven i andra afseenden är införandet af skogsvårdsafgifter och 

 upprättande af skogsvårdsstyrelse. 



Eljest tror jag icke, att man kan säga, att utsyningslagen företer 

 så stora ändringar, att det är skäl alt längre uppehålla sig vid dem. 



Men jag kommer nu till de andra områdena på 3,000,000 hektar, 

 som tillhöra kusttrakterna, och som äro underkastade dimensionslagen. 

 Det har på denna punkt framkommit en nog sä amper kritik i afseende 

 på kommitterades förslag. Men det var icke kommittén okändt, att en 

 sådan kritik borde och måste komma. Jag kanske då något bör uppe- 

 hålla mig vid skälen till att kommittén öfver hufvud taget bibehållit 

 dimensionslagen för kustlandet. Kommittén instämmer i 1866 års ut- 

 talanden rörande oegentligheten af en dimensionslag, där man kan få 

 en annan anordning. Nu kunde man tänka sig, att man hunnit så 

 långt, att man skulle slippa att bibehålla något, som man icke var nöjd 

 med. Men, mina herrar, bistänk hurudana förhållandena äro. Ingen 

 kan väl bestrida, att vi ha rätt, då vi säga, att dimensionslagen har i 

 alla fall för dessa stora områden gifvit ett högst betydande skydd för 

 ungskogen. Och svaren på de frågeformulär, vi utskickat, ha i ett stort 

 antal fall och jag vågar påstå i de mera vederhäftiga fallen uttalat, att 

 denna lag gjort godt, i det den verksamt hindrat sköfling af ungskog. 

 När kommittén då hade att öfverväga, huruvida man skulle bibehålla 

 denna lag, som vi ansägo som en nödfallsutväg, så kunde vi icke göra 

 detta utan att närmare undersöka möjligheterna att här tillämpa 1903 

 års enskilda skogslagstiftning. Men det är väl ingen, som skulle anse 

 det lyckligt att införa denna lag, som ju endast var och är att betrakta 

 som en öfvergängsform. Vi voro på det klara med att en utveckling 

 af 1903 års lag måste tvinga sig fram, och utredningsmän äro ju i 

 sådant syfte redan tillsatta. Återstod att tänka på den nyaste formen, 

 som i vårt land blifvit införd, nämligen Gottlandslagen, och jag vill icke 

 fördölja, att det inom kommittén fanns mycket starka sympatier för att 

 införa något i den vägen i kusttrakterna i Norrbotten och Västerbotten. 

 Men jag behöfver endast fästa herrarnas uppmärksamhet på hvilka oer- 

 hörda kostnader som skulle drabba staten, om denna lag skulle komma 

 att införas i dessa väldiga områden; redan detta är skäl nog. Och 

 dessutom är det ju, mina herrar, ett faktum, att invånarna i de trakter, 

 om hvilka det här är fråga, själfva ha uttalat sig för införande af 

 sådana bestämmelser som dimensionslagen, men aldrig ha de blifvit 

 hörda, huruvida de ville ha en sä sträng lag som Gottlandslagen. Kom- 

 mittén ansåg sålunda det icke vara tänkbart att införa sä stränga be- 

 stämmelser. Men sedan måste vi bekänna, att vi icke heller kunnat 



