7 o DISKUSSION. 



uppfattningen, att vi verkligen aflätit direkt förslag om att staten skulle an- 

 lägga ett större sågverk och en större pappersmassefabrik i Norrbotten. 



Häradshöfding Kronlund: Ja, jag får för min del säga, att jag alltid 

 funnit mig lifligt tilltalad af domänstyrelsens förslag, och jag hoppas, att det 

 icke får den begrafning i stillhet, som kommittén förordar. Jag anser visser- 

 ligen, att staten icke bör i onödan inlåta sig pä industriell verksamhet, men 

 det finnes förhållanden i Norrbotten, som fullt motivera, att staten inlåter sig 

 på en sådan verksamhet. Föredragshållaren liksom herr Fahlén synes mig 

 ha sett saken företrädesvis ur den enskilda industriens synpunkt, jag tillåter 

 mig att se frågan ur synpunkten dels af statens tillbörliga omsorg om sina 

 statsskogars värd, dels af deras rationella ekonomiska utnyttjande och dels 

 slutligen af ett bättre tillgodoseende af en jämn arbetstillgång för trävarii- 

 handteringens arbetarebefolkning. Allt detta talar lifligt för ett sådant för- 

 slag: jag anser i dessa afseenden, att det är en åtgärd af rent själfförsvar 

 ur statens synpunkt att här i Norrbotten anlägga en industriell verksamhet, 

 som skulle tillvarataga statens intressen med hänsyn till statsskogarna. Frän 

 min vistelse i Norrland har jag mig bekant, att ringbildningar bland timmer- 

 spekulanterna ej sällan förekomma, hvarigenom prisen oskäligt nedtryckas, 

 hvilket ofta medför, att afgifna anbud icke kunna antagas. Om nu staten 

 hade en sådan industri där uppe, så skulle staten kunna ingripa vid sådana 

 tillfällen, där det ekonomiska utnyttjandet af statsskogarna och hänsynen till 

 en jämnare arbetstillgång kräfde detta. Genom att staten själf idkade såg- 

 verksdrift i Norrbotten, skulle staten dessutom kunna tillgodose, att den arbe- 

 tande befolkningens bostadsförhållanden blefve bättre, än de hittills varit, i 

 hvilken fråga mycken diskussion förts i riksdagen, utan att den föranledt 

 några vidare åtgärder. Dessa förhållanden synas mig tala med mycket större 

 kraft, än hvad inledaren framhållit. Jag tror, att om staten har ett sågverk 

 där uppe, detta blir af mera subsidiär beskaffenhet och ingalunda kommer 

 att innebära den fara för den enskilda industrien, som föredragshållaren fram- 

 hållit. Herr Fahlén nämnde, att sågverksindustrien här arbetar under ogynn- 

 sammare förhållanden än på andra ställen, hufvudsakligen därför, att den icke 

 i någon större utsträckning har egna skogar, men därför bör väl .staten ej 

 afstå från åtgärder, som afse att rationellt utnyttja statens egna skogstillgångar. 



Ryttmästare Wallenberg: Bland de reservationer, som bifogats skogs- 

 kommitténs betänkande har den, som undertecknats af öfverjägmästare P. O. 

 Welander, och som rör bolagens verksamhet, väckt särskildt uppseende. 



Herr W. vänder sig mot trävarubolagens, enligt hans åsikter, orimliga 

 vinster vid inköp af virke från kronans skogar. Medelst siffror söker han 

 styrka riktigheten af sina påståenden, och det kan ej nekas till att herr W. 

 kommit till de mest glädjande resultat beträffande sågverksdri/ten. 



Tyvärr öfverensstämvier icke verkligheten med den ljusa färgläggning kerr W. 

 gifvit förhållandena i höga norden, och reservationen verkar pä den, som närmare 

 känner dessa förhållanden, ytterligt föivåtiande, och det skonsammaste man kan 

 säga om densamma är, att den är vilseledande. 



Reservanten framdrager såsom ett exempel på bolagens underbud, att 

 vid vissa tillfällen i början af åttiotalet några större poster träd blifvit för- 

 sålda till ett pris af kr. i: 08 pr styck för ett fall och 25 öre pr styck i ett 

 annat fall. Det kan dä vara intressant att veta, att dylika så kallade under- 

 bud existera ännu i dag, oaktadt flottlederna sedan dess blifvit färdigmonte- 



