■ NORRLÄNDSKA SKOGSVARUSKOMMITTKNS BETANKANUE. 7 I 



rade och till större delen amorterade, och oaktadt arbetskrafter och hästar nu 

 i långt större miingd stå till förfogande och kommunikationerna för fram- 

 förande af lifsmedel äro helt andra samt efterfrågan pä virke är betydligt 

 större. 



N;ir man diskuterar \;irdet af ett triid, så bör man äfven tala om de på 

 värdet inverkande faktorerna, såsom h\ar det står, hur lång väg detsamma 

 måste köras, hur stark efterfrågan det är å dragare, hur dyr dagspenningen 

 är för körare och huggare, hur besvärlig och kostsam bäckflottningen är och 

 hur dyr flottningen i hufvudälfven är. Det pris, som betalades i början af 

 åttiotalet, anses nu som ett rofpris. Det är ej säkert att de som då erhöllo 

 virket gjorde någon god affär. Det pris, som i dag betalas för en virkes- 

 post, och som kan variera ända från 25-öringen upp till ett mångtal kronor, 

 kommer att om 30 år anses såsom ett rofpris, oaktadt det i de flesta fall är 

 svårt att i dag gå hem på affären. Meti ett on/. all lösrycka ell virkesköp ur dr 

 för/iållanden, under livilka delsamma gjorls, och eudasi näiDiia cit inköpspris ocli clt 

 Irädaulal del saknar alll värde. 



Sedan reservanten emellertid med dessa gångna händelser gifvit läsaren 

 en förutfattad mening om virkesförsäljningarna i öfre Norrland, kommer han 

 in ])å förhållanden för dagen och belyser desamma med en högst kuriös sam- 

 ling af lösryckta uppgifter hämtade från olika år och från olika källor, bland 

 hvilka dock saknas den enda, som med verklig fackkunskap kan yttra sig, 

 nämligen exportören. 



Reservanten söker framkonstruera vinsten å köjjetimmer frän kronosko- 

 garna genom att antaga ett visst medelförsäljningsvärde för den färdiga varan. 

 Han har beräknat detta till kr. 150: — pr std. Frän detta afdrager han 

 kostnader för anskaffande af råvaran, som enligt domänstyrelsens af herr W. 

 åberopade uppgifter, skulle uppgå till kr. go: — pr standard. I detta pris — 

 kr. go: — inkluderas då alla omkostnader från inköpet på rot till dess varan 

 befinner sig i sågbommen, d. v, s. stubböret, afverkningen, flottningen, ådals- 

 kostnaderna, utsorteringen m. m. Skillnaden mellan kr. 150: — och kr. go: — 

 är den marginal, inom hvilken sågverksägaren får röra sig för alt belala kostna- 

 derna för förädling, skeppning och försäljning och sedan fä sin kolossala ifnsl. 



Af ofvanstäende siffror är den, som uppgifves vara priset pr standard 

 för råvaran vid sågen kr. go: — , riktig, hvad rör inköp af råvaran frän stats- 

 skogarna. 



Hvad medelförsäljningssiffran angår, kr. 150: — , sä är densamma full- 

 komligt oriktig och har ej ens för Gäfleverken kunnat uppnås. 



För ett af de ledande Norrbottensverken är medelförsäljningspriset 



för år igo8 kr. 121:02 pr std, 



» " i9°9 > 13-: 21 » » 



» '> 191° » 143: 31 " 



> » 191 1 » 144: 14 » " 



» » ig 1 2 - 132: 80 ! 



Då är att märka, att åren ig 10 och igii äro de bästa, som någonsin exi- 

 sterat inom svenska trävaruhandteringen. 1908 var ett krisår. 



Medelförsäljningssififran under femårsperioden är kr. 134: 70, och denna 

 anses såsom gynnsam. Detta medelförsäljningspris afser plank, hattens, brä- 

 der, slatingbattens & stäf. Vid det verk, hvarifrån dessa siffror äro hämtade, 



