NOTISER. 129 



liskt försågande af ostämpladt undermåligt \irke, afscdt för export, men de stora värden, som 

 finnas nedlagda i dessa anläggningar, borde kräfva någon hänsyn. — Tydligt är nämligen 

 att de flesta af dessa sågar ej kunna bära kostnaden för de kontrollåtgärder, som blifva 

 nödvändiga med anledning af det ansvar, hvarför anläggningens ägare blifvit utsatt äfven i 

 fall, dä han icke handlar i ond tro. Ägaren vet ofta ej, hvilket virke som framkörts till 

 sågen, eller hvem som aflämnat detsamma; det händer äfven ofta, alt virke framköres natte- 

 tid och aflastas utanför sågen. För att i möjligaste män minska risken måste nu sålunda 

 en sägägare noga inhägna de i 2 mom. omförmälda områden och dessutom hälla ständig 

 vakt, allt för kostnader, som ej stå i rimlig proportion till rörelsens i regel ringa omfatt- 

 ning. — Och så mycket mera betänklig blir bestämmelsen med hänsyn till att begreppen 

 husbehofsäg och exportsåg ej klargjorts bättre än som skett. De flesta hafva ju tillkommit 

 som husbehofssägar och hafva fortfarande sin egentliga betydelse såsom sådana. Karaktären 

 som exportsåg hafva de i allmänhet förvärfvat först sedan något beslag ä undermåligt virke 

 blifvit af domstol fastställdt. Men ingenting finnes, som anger, huruvida en dylik såg kan 

 återfå sin karaktär af husbehofssäg. 



För att inse hur drakonisk den föreslagna bestämmelsen är, behöfver man blott tänka 

 på det fall, att några bönder framköra virke till den såg de under åratal vant sig att anse 

 såsom husbehofssäg. Ett beslag har emellertid blifvit fastställdt, och sågen är sålunda numera 

 exportsåg. Följaktligen blir det i god tro framkörda virkespartiet förbrutet, och sågägaren 

 är förfallen till höga böter. 



Om en bestämmelse sådan som den föreslagna skulle anses nödvändig, borde därför 

 till en början pä lämpligt sätt med vissa mellantider kungöras, hvilka sågar äro att anse 

 såsom exportsågar, och tydliga anslag härom böra uppsättas invid anläggningen. Slutligen 

 bör stadgas, att en virkesägare, som framför undermåligt virke till såg, hvilken genom kun- 

 görelse och anslag angifvits såsom exportsåg, skall vara förfallen till samma ansvar som såg- 

 ägaren. 



Med hänsyn till de många sågar, som tillhöra ett flertal ägare, torde böra stadgas, att, 

 där särskild föreståndare för rörelsen finnes antagen, ansvaret skall drabba denne. 



Hvad kommitterade föreslagit beträffande införande af skogsvårdsafgifter äfven för Väs- 

 terbottens och Norrbottens län har synts oss kunna lända till fördel för skogsvärden och 

 tillstyrkes därför. 



Det å sidan 430 omförmälda förslaget till befrielse i visst fall från utsyningsafgifter har 

 icke gifvit anledning till anmärkning, 



Umeå den 4 december 191 2. 



O. Til. Bergström, Gottiir L. Glas. P. Andersson. --ing. Lundberg-, 



