138 MAURITZ CARLGREN. 



För tillfället saknande inkomstsiffror från kronans skogar å dessa 

 distrikt åren 1906 — 1909 anför jag sådana dels för hela riket, dels för 

 Norrland med Dalarna efter kommittébetänkandet sid. 209: 



Statens bruttoinkomster i runda tal genom virkesförsäljningar från kronoskogarna 

 är i hela riket i Norrland och Dalarna 



igo6 S, 200,000 kronor 6,900,000 kronor 



1907 9,500,000 » 7,900,000 » 



igoS 9,000,000 » 7,200,000 » 



igog 8,300,000 » 6,500,000 > 



igio 10,400,000 » 7,600,000 » 



Af kronoskogarna inom Luleå, Skellefteå och Umeå distrikt hade 

 kronan år 1910 en inkomst af brutto c:a 6,300,000, netto c:a 5,300,000 

 kronor (Domänstyrelsens underdåniga berättelse för år 1910, bil. 23). Af 

 samtliga utgifter för samma distrikt c:a 1,000,000 kronor kommo endast 

 34,000 kronor på egentliga skogsvårdsåtgärder (skogsodling, hyggesrens- 

 ning och dikning). Därjämte hade riksdagen detta liksom föregående 

 år fr. o. m. 1900 beviljat särskildt dikningsanslag med 150,000 kronor 

 för kronoskogarna i de norrländska länen och Kopparbergs län, hvaraf 

 66,000 kronor nedlades i ifrågavarande distrikt. 



Norrländska skogsvårdskommittén har med ledning af uppskattade 

 kronoparker i dessa distrikt funnit, att impediment — större sjöar och 

 vattendrag ingå ej i denna beräkning — alltså till största delen myrmar- 

 ker utgöra 26 % af utmarken. Återstå sålunda 74 % s. k. produktiv 

 skogsmark. I denna »produktiva mark» ingå dock stora arealer försum- 

 pad .skogsmark, i hvilken utsträckning är svårt att göra sig en föreställ- 

 ning om. A några indelade byaskogar efter Öreälfven — tillsammans 

 6- å 7,000 hektar — utgöra de 16 % af den s. k. produktiva marken. 

 Vid kronoparksindelningarna hafva icke dessa marker redovisats för sig i 

 beståndsbeskrifningen. De äro dock af en betydande omfattning, produ- 

 cera f. n. en obetydlighet — måhända å en del af dem kubikmassan är- 

 ligen torkande skog väger jämnt mot tillväxten — mot hvad de kunde 

 göra, om de afdikades. Saknaden af sådan föreskrift äfven i de senaste 

 bestämmelserna (af den 15 maj 1912) betyder i och för sig icke så mycket, 

 enär dessa för behöfligheten af afdikningar vägledande siffror äfven, 

 ehuru med något besvär, kunna framplockas ur nuvarande hushållnings- 

 planer; men man får däraf det intrycket, att de försumpade markernas 

 omfattning och betydelse för skogsproduktionen icke tillräckligt upp- 

 märksammats. 



A skogsförsöksanstaltens program sedan år 1903 har stått under- 

 sökning af de försumpade markerna i våra skogar. »Det är lätt att 

 förstå, att de skogsvärdsåtgärder, som böra vidtagas, blifva på det mest 



