144 MAURITZ CARLGREN. 



lands kronoparker, liksom att staten kan och bör skaffa sig 

 därtill behöfliga inkomster genom ökade rationella afverknin- 

 gar af öfverårig grof och klen skog, möjliggjorda i sin tur ge- 

 nom ett bättre utnyttjande af befintliga flottleder (och ev. 

 utvidgning af kronans egen byggnadsverksamhet i flottleder). 



Men hvad som behöfves, när man vill tillgodose behofven 

 såväl å allmänna som enskilda skogar, är icke blott /^ä^öt utan 

 äfven Hd, ehuruväl äfven detta kraf till slut blir en penningfråga. 



Skogsstaten har i denna landsända, som allbekant är, tvenne upp- 

 gifter i förvaltningen af kronans skogar och uppsikt och kontroll öfver 

 enskildas och allmänningsskogar. Denna uppsikt och kontroll är be- 

 träffande lappmarken och hemman med inskränkt dispositionsrätt till 

 skogen belägna i kustlandet (de senare c:a 140,000 hektar) så effektiv 

 den kan vara, enär allt saluvirke till sin mängd bestämmes af skogs- 

 staten och af den förses med kronans märke för att få från skogen af- 

 drifvas. För kustlandet i öfrigt gäller den s. k. dimensionslagen, som 

 tillstädjer hemmansägaren fri afverkning af träd med viss minimidimen- 

 sion för export till utom länen belägen ort, men föreskrifver skogstats- 

 tjänstemans utstämpling af det undermåliga virket. Kommittén fastslår, 

 att resultatet af skogsstatens arbete i stort sedt icke varit tillfredsställande, 

 men tillskrifver skulden därtill icke skogsstaten utan systemet. Kommit- 

 tén har också enat sig om att en hufvudförutsättning för åstadkommande 

 af ett bättre sakernas tillstånd är den ordinarie personalens ökning. 

 Men därmed tar enigheten slut. Majoriteten har föreslagit, att de nu- 

 varande revirförvaltarna befrias från arbetet med de enskilda skogarna, och 

 att detta öfverlämnas åt en särskild kår, skogsingenjörerna, ordinarie, 

 biträdande och extra, med öfver- och underlydande myndigheter och 

 tjänstemän. I opposition mot majoriteten står förutom hrr KiNBERG och 

 WlKLUND, som föreslå bibehållande af nuvarande organisation för de 3 

 reviren Malmesjaur, Vargiså och Pärlälfven men i öfrigt ansluta sig till 

 majoriteten, herr Welander, som vill vara med om denna rationella 

 klyfning endast beträffande kustlandet. För lappmarken vill han bibe- 

 hålla skogsstatens nuvarande organisation och arbetsuppgifter men öka 

 revirens antal genom de nuvarandes delning. 



Kommittén stöder sig på följande resonnemang: 1:0 Arbetets art 

 hänvisar till skilsmässa i skötseln af kronans och enskildas skogar i 

 denna landsända: å ena sidan fullständig ekonomisk förvaltning, å den 

 andra kontroll och konsulterande verksamhet, i enlighet med gällande 

 lagar för enskildas skogar, en artskillnad, som kommer att ökas med 

 stigande intensitet i skogsskötseln; 



