l68 GUNNAR SCHOTTE. 



I en är 1837 af kommissionslandtmätaren F. D. Craelius utgifven »Be- 

 skrifning öfver Nås socken i 'Stora Kopparbergs Län» läses nämligen: 1^ Skogen 

 är mycket mediagen af svedjande och skogseldar, som vanliglvis från del la hushållnings- 

 säll leda sitt upphof. Ehuru skogsmarkerna äro vidsträckta, är besväret att från 

 dem hemskaffa ved icke det ringaste, ty nännast gårdarna finnas blott stora fält, där 

 skogen blifvit prisgifven ät yxan och elden. Därför är veden här mycket dyr och 

 kan ej erhållas för bättre köp, än hvad den i städerna kostar. 



Masleträd funnas ock här fordom, men år i8iy uppsökte Major Fåhrceus 

 dessa. Grosshandlaren Fåhrcetis fortsatte hyggstrel 182^, och afl. Kammar-Rätts- 

 Rådet Ekholm plundrade år tSsy så skogarne på denna sin sista prydnad, att 

 knappast ett enda träd torde återstå, so?n kan reta vinningslystnaden. ■>> 



Ur den för exkursion af jägmästare J. Ahlgren uppgjorda beskrifningen 

 öfver Lindesnäs bruks skogar inhämta vi ytterligare bland annat, att det första 

 privilegiet för Lindesnäs bruk är af d. 26 nov. 1793, då bruksinspektören L. 

 Ekman erhöll tillstånd att på det honom tillhöriga Lindesnäs hemman med in- 

 rättadt vattenverk anlägga kniphammare. 



År 1814 d. 29 aug. utfärdades för Fredriksbergs bruks intressenter, som 

 1796 blifvit ägare af Lindesnäs, privilegium på i stängjärnshärd och i ham- 

 mare för 450 sktt:s tillverkning mot dubbel hammarskatt frän år 18 16. Detta 

 smide gnmdades på kolfängst från egna skogar inom Näs socken och på eget 

 tackjärn frän Ulriksbergs masugn i Säfsnäs socken. 



Den I nov. 1852 inköpte Bergslaget Lindesnäs bruk. 



Bergslagets hemmansköp i Nås s:n datera sig från första decenniet af 

 1800-talet och fortgingo till 1906. 



För närvarande innehar Bergslaget med full äganderätt i denna socken 

 omkr. 22,850 har produktiv skogsmark. 



Skogarna hafva sedan ett 60-tal år varit under fackmässig ledning och vård. 



Skogen och skogsbeståndens beskaffenhet. 



Tallen är utan gensägelse det förhärskande trädslaget, ställvis af ganska 

 god växtlighet, men ä en del åsar och slätter med nedsatt produktion. På 

 andra och jämväl betydliga områden, helst där tallen är blandad med gran, 

 är växtligheten mycket god. 



Granen förekommer, utom i blandning med tallen, jämväl i rena bestånd, 

 såväl äldre som yngre, dock i allmänhet begränsad till mindre områden. På 

 de högre belägna markerna i socknens sydvästra del befinnes granen i mindre 

 god växtlighet. 



Björken är sparsamt förekommande, men dominerar lätt, om man gör 

 stora hyggen. 



Skogsbestånden äro i det stora hela jämna, det vill säga skogen är be- 

 ständsvis likåldrig, detta förhållande antagligen beroende på länge bedrifven 

 kolning. 



