OM SKOGSTAXERING VID I9I3 ARS ALLMÄNNA FASTIGHETSTAXERING. 187 



arealen i åker, äng, skogs- och betesmark samt att behörigt afseende 

 skall fästas jämväl å de särskilda ä<^oslagens ocJi skogens beskaffenhet. 



Före är 1908 hade taxeringsmyndigheterna mycket olika åsikter, 

 huruvida skogen skulle ingå i fastighetens taxeringsvärde eller ej, och 

 vi hafva oss bekant, att det var en ofta uttalad åsikt hos taxeringsmyn- 

 digheterna, att endast skogsmarken skulle taxeras. 



Emellertid bestämdes värdet efter köpeskillingen, om fastighet med 

 skog gått i köp. I sådant fall åsattes fastigheten taxeringsvärde, med 

 skogens värde inbegripet, i den mån det kunde hafva blifvit beräknadt 

 vid köpets uppgörande. Fastighetsvärdet blef sålunda ganske ojämnt, 

 när skogens värde ingått i köpet emot de fall, då köp ej ägt rum. Vid 

 första allmänna fastighetstaxeringen efter år 1907, hvilken ägde rum 

 1908, borde således omtaxering hafva skett af de fastigheter, hvilka 

 hafva skog, utan att densamma kunde antagas hafva ingått i taxerings- 

 värdet å fastigheten, men så skedde ej åtminstone i större utsträckning, 

 dels emedan taxeringsmyndigheterna ej med säkerhet visste, hvilka egen- 

 domars växande skog ingått i taxeringsvärdet dels ock i anseende till 

 svårigheten att bestämma skogens värde. ^ Om nu taxeringsnämnderna 

 kunna åtaga sig att lämna de begärda uppgifterna, sä uppstår först frå- 

 gan, huru de skola lämnas, sä att de få ett tillförlitligt värde och vi- 

 dare frågan, hvad är växande skogens värde, då fråga är om dess taxe- 

 ringsvärde såsom fast egendom. I denna frågan är fara värdt att upp- 

 gifterna ej kunna lämnas, så att de förtjäna tillit, och att den beräknings- 

 grund, som skall tillämpas, är svår att finna och torde blifva föremål 

 för mycket olika meningar. 



Växande skog är emellertid ett värdeföremål, som rätteligen ej bör 

 hänföras till fast egendom och såsom sådan ingå i förmögenhetssumman 

 i deklarationen, utan beskattas endast i den mån den lämnar inkomst. 

 För inkomst af skogsbruk hafva vi noggranna regler. I fastighetsbe- 

 skattningen ingår skogen emellertid dels såsom underkastad bevillning 

 och dels i förmögenhetsskatten likasom annan fast egendom med en 

 beräknad inkomst af en sextiondedel af sitt värde. Om ingen annan 

 afverkning sker än till husbehof, och skogen således ej lämnat inkomst, 

 så är skogen underkastad bevillning, som visserligen är obetydlig, men 

 åtföljes af kommunalskatt. Sker afverkning till afsalu eller förädling, så 

 får ägaren betala förmögenhetsskatt, bevillning, inkomstskatt och skogs- 

 accis, den sistnämnda till kommunen. Växande skog är för öfrigt af 

 allt för efemerisk beskaffenhet för att kunna behålla sitt värde under 

 en hel taxeringsperiod, därunder värdet kan gå förloradt genom skogens 



' I detta ämne hänvisa vi till en uppsats af I. Törneblailh »Om skogsbeskattning» denna 

 tidskrift, haft. 4 — 5, år 1909. 



