194 }■ A. MELKERSON. 



vidare pä den a skissen utprickade järnvägen. Större delen virke fort- 

 sätter dock nedåt g. BarkafTall från det till A afdelade flottgodset, som 

 tillförts från högre upp i vattendraget belägna flottningsföreningars om- 

 råden /caf!, i synnerhet där flottningen är tvåårig, nedföras till distr. i, 

 2, 3, 6 och 9 och där åstadkomma skada, men flottgods från nyssnämnda 

 områden har aldrig flutit inom området för skadan. 



I den stora sjön inom distr. i är af gammalt en lekplats för braxen 

 och vid det tilltänkta timmermagasinet å distr. 46 en sådan för annan 

 fisksort, som ej »gillar» annan plats. Skall på endera af dessa platser 

 en fiskodlingsanstalt anläggas »för fiskets bevarande», är det väl föga 

 lämpligt att öfverlämna frågan härom till en flottledsförrättning — låt 

 vara biträdd af fiskeritjänsteman — men som har sin verksamhet be- 

 stämd till endast den ena platsen. Kanske finnes ej ens plats lämplig för 

 odlingsanstalter inom det område, som utgör föremål för flottledssynen. 



Vi kunna lätt tänka oss, att en flottledsförrättning förordar anläggan- 

 det af en sådan anstalt under en undersökning af ett af distrikten å 

 skissen, och att lämplig plats finnes därstädes. Men långt vidsträcktare 

 nytta skulle tillskyndas vattensystemet, om anstalten förlades till annan 

 plats, men denna träffas ej af syneförrättningen. Med nuvarande lag- 

 bestämmelser få vi ej frågan afgjord på det fördelaktigaste sättet i sitt 

 här förutsatta sammanhang. 



För en gemensam behandling af frågor rörande skador förorsakade 

 af flera skadegörare» samtidigt sakna vi nu laga former, men enda 

 möjligheten till en rättvis fördelning af deras ansvar ligger i ett sam- 

 tidigt bedömande af hvars och ens inverkan. Sådana »skadegörare» 

 kunna vara: en vattenverksdamm vid gränsen mellan distr. i och 2, 

 torrläggning af sjöarna å distr. 8, sjötrafiken å distr. i m. fl. 



Af förestående ur verkligheten hämtade exempel finna vi sålunda, 

 att intressen af olika slag uppträda i våra vattendrag och därvid på 

 olika sätt inverka på hvarandra. De böra dock samtliga äga rätt att 

 där uppträda och därvid åtnjuta lagens skydd. Deras förhållande till 

 hvarandra bör äfven anpassas efter lagliga bestämmelser. Hvar och 

 en af dem utgör sin insats i vårt lands ekonomiska välstånd, och ingen- 

 dera af dem får utsättas för intrång och skada, utan att full ersättning 

 gäldas därför af den skadegörande samt olägenheten inskränkes till den 

 minsta möjliga. — A fisket uppkomna skador hafva här antydts. Men 

 stora olägenheter kunna äfven tillskyndas öfriga i vattendragen uppträ- 

 dande intressenter, och då därvid uppkomna skador i allmänhet äro 

 synnerligen svåra att framhålla, särskildt inför icke-fackmannen, miss- 

 uppfattas ofta deras betydelse. Men därför äro dessa skador ej till sin 

 storlek obetydligare än de förut här omnämnda. 



