278 TOR JONSON. ^ 



dylika åldrar, resten ungskogar. Höjes omloppstiden från 130 till 140 

 är, ökas virkeskapitalets värde med c:a 70 kronor pr hektar u/im att 

 större inkomst af skogsbruket erhålles. Höjes omloppstiden än mera, 

 behöfver fortfarande större kapital hopsparas, medan inkomsterna där- 

 emot aftaga. Dylika betänkliga missförhållanden mellan det använda 

 kapitalet och den vunna afkastningen komma alltid att inträffa i när- 

 heten af inkomsternas maximum, oberoende af den medelafverknings- 

 ålder, där detta inträffar, och oberoende af trädslag, afsättningsförhål- 

 landen m. m. Så länge som skogen ej skall betraktas som en sparbössa 

 för magasinering af förmögenheter för kommande behof, måste sålunda 

 dessa teorier anses medföra stor fara för öfverkapitalisering af skogs- 

 bruket och alldeles onödigt försämrad räntabilitet. Äfven om vi sålunda 

 allt framgent anse oss ha anledning att sträfva efter hög nettoafkastning 

 af skogsbruket, så ha vi säkerligen dock ej råd till att genom förlängd 

 omloppstid söka uppnå högsta möjliga, ty de sista örena kunna endast 

 köpas alltför dyrt både för staten och enskilda. 



I förbigående torde böra observeras, att alla mera inkomstbringande 

 omloppstider bli relativt långa och sålunda fordra rätt stora kapital, 

 hvilket bestyrker det här i landet alltför litet beaktade faktum, att en- 

 dast kapitalstarka företag äro ägnade att med goda ekonomiska resultat 

 bedrifva skogsbruk, under det att skogsmark i smäbrukarhänder i all- 

 mänhet på förhand är dömd till vanvärd på grund af ägarens otillfreds- 

 ställande ekonomiska ryggrad. 



Med anledning af de långa omloppstider, som blefvo en följd af 

 den ofvan kritiserade »högsta nettoafkastningsläran», gjordes redan pä 

 1830- och 1840-talen påpekanden af tyska skogsmän, att en stor del af 

 de behöfliga äldsta bestånden växte ytterst otillfredsställande i synnerhet 

 i jämförelse med det ansenliga kapital de representerade. V^årt erhållna 

 exempel från Malingsbo bekräftar detta sålunda: 



Beståndets ålder 30 40 50 60 70 So 90 100 iio 120 år 



Årlig värdeökning pr | kr. 9,10 15,40 20,60 23,60 24,50 24,40 24,30 24,00 22,60 20,00 kr. 

 hektar | % 13,6 8,3 5,8 4,3 3,3 2,6 2,2 1,9 1,6 1,3 % 



På grund häraf utvecklade sig en del nya s. k. »finansiella» syn- 

 punkter för skogsbrukets bedrifvande, hvilka är 1859 ™^d synnerlig ifver 

 •öfvertogos och lancerades af Pkessler, sedermera följd af G. Hever, 

 JUDEICH m. fl. Dessa teorier, som kunna sägas utmynna i en fordran 

 på att inkomsternas storlek bör stå i visst normalt förhållande till de 

 gjorda utläggen och det använda kapitalet, hafva sedan uppdelats på 

 flera riktlinjer, af hvilka den första eller den af Pressler förfäktade 



