300 DISKUSSION. 



Andra momentet i kritiken vänder sig mot mina tre följande punkter 

 och går därjjä ut, att jag skulle ha uteslutit de tor skogsbruket nödvändiga 

 omkostnaderna och endast räknat med bruttoafkaslningen. Lektor Jonson an- 

 för emellertid icke ett enda bevis för att jag endast skulle räknat med brutto- 

 tillväxten och icke med nettotillväxten; och han hänvisar själf till den not, 

 där jag berör utgifterna (dock utan att citera denl Genom att läsa upp 

 denna not (Ekonomisk tidskrift 191 2, sid. 275 not i) torde hela anmärk- 

 ningen bäst besvaras: 



»För att undvika missförstånd må kanske sägas ett ord om behandlingen 

 af skogsbrukets utgifter. I den mån det gäller utgifter från och med afverk- 

 ningen falla de alldeles utanför, emedan skogsbruket som sådant har att 

 räkna med virkets värde på rot; och kostnader för utdrifning, lika väl som 

 exem])elvis växlingarna i gagnvirkesprocent för olika dimensioner, komma i 

 betraktande blott såsom påverkande värdet pä rot. 1 den män det äter gäller 

 kostnader för själfva skogshniket, ha de att behandlas på samma sätt som af- 

 kastningen, d. v. s. diskonteras (eller ackumuleras) efter gällande räntefot; 

 och det afgörande måste vara netloaftastniiigeii, sedan därifrån dragits det nu- 

 tida värdet af kostnaderna.» 



Jag är ur stånd att fatta, huru någon kunnat missförsta en sådan formu- 

 lering, och måste därför med anledning af hvad lektor Jonson i sin uppsats 

 på sid. 105 uttalat — nämligen att jag efter att genom honom ha upplysts 

 om mitt väsentliga felgrepp pä frågan skulle framlägga ett beriktigande — 

 .svara, att jag i hvarje punkt vidhåller hvad jag sagt. Jag har alltid menat 

 nettoafkastningen och menar sä fortfarande. 



Jag vågar till sist i all vördsamhet hemställa till Sveriges skogsmän — 

 jag är ju själf utomstående — om de icke skulle vilja taga i öfvervägande, 

 huruvida de icke ville göra sig fullt förtrogna med de för hela världens 

 affärslif normgifvande principerna genom studier i härför lämpliga national- 

 ekonomiska och handelstekniska arbeten. Jag vägar tro, att i längden ingen 

 kan taga skada häraf, och att Sveriges skogshushållning skulle ha gagn däraf 

 vågar jag förmoda. Stora problem, både teoretiska och praktiska, återstå att 

 lösa, sedan man enats om att icke längre förslösa krafter pä att bekämpa 

 räntabilitetskrafvet, som nu en gång icke låter sig afvisas, vare sig i det 

 bestående samhället eller i något, som vi ännu icke kunna skönja. 



Lektor Tor Jonson: Om mina i inledningsföredraget framlagda synpunk- 

 ter i verkligheten skulle varit lika illa genomtänkta, som en af de föregående 

 ärade talarna pä sitt älskvärda sätt trott sig kunna konstatera, då skulle de, 

 det försäkrar jag, aldrig ha kommit till offentligheten. 



Nu betraktar jag emellertid detta lilla inlägg med sin kanske något egen- 

 domliga form som ett tyst erkännande af, att min kritik öfver det matema- 

 tiskt felaktiga underlaget i de förut framförda s. k. »penningeränteteorierna» 

 gjort vederbörlig verkan, ty jag anhåller att få påpeka, att något försvar ej 

 presterats frän deras egentliga upphofsmans sida. 



Hvad äter de gjorda invändningarna mot af mig själf använda beräk- 

 ningsmetoder beträffar, så vill jag här endast göra några smärre påpekanden 

 för att undanröja anledningar till möjliga missförstånd, under det att vissa rent 

 fackliga detaljer mera torde vinna på skriftlig ventilering, hvarför dessa delar 

 sparas tills vidare. 



