3o6 DISKUSSION. 



af det värde ägaren kan få ut som netto af resp. normalskogarna vid deras 

 sköfling. Med hänsyn tagen till dels de relativt höga värdena pä smävirket 

 vid Malingsbo och dels den svaga gallring beständen där under växttiden 

 undergått, torde man kunna vara berättigad att hoppas, att å de stora trakter 

 af värt land, där smävirket har ett (relativt) vida lägre värde, en kraftigare 

 och mera detaljerad, om jag sä fär uttrycka mig, beståndsvård skall kunna 

 lyckas uthålligt afvinna skogen en nöjaktig ränta vid en biologiskt riskfri 

 omloppstid af t. ex. 90 är. Jag tillåter mig alltså hafva en något ljusare syn 

 pä värt skogsbruks räntabilitetsmöjligheter än inledaren. 



Allt detta har ju ungefärligen sagts förut under diskussionen, och har 

 jag ingen anledning lägga sten på bördan. Det var egentligen ej heller för 

 att säga detta, som jag nu begärt ordet, utan för att fästa uppmärksamheten 

 på några omständigheter, hvilka, hvad jag kunnat finna, hittills varit förbi- 

 sedda under denna diskussion om skogsbrukets ekonomiska principer. 



Man får ju anse som själfklart, att man, då det är fråga om att börja 

 öfverföra en skog till räntabelt, skick, först måste kunna klargöra för sig, 

 hvilka delar af förrådet, som äro räntabla, och hvilka som icke äro det. 

 Detta står nu, som bekant, inte skrifvet utanpå träden utan måste undersökas. 

 Man får alltså till en början lof att skaffa sig en nota eller förteckning, eller 

 hur man vill kalla det, på de enskilda dimensionsklassernas värden på rot. 

 Som denna nota kommer att utgöra gninden och stommen i hela skogsskötseln, 

 är det ju klart, att det är mödan värdt göra den så riktig som möjligt, då 

 ju vid felkalkylering stora värden stå på spel. Ett skogsbruk på några tio- 

 tusentals har representerar ju ändock en förmögenhet på minst lika mänga 

 millioner. Att vid en dylik beräkning skogsbrukets omkostnader måste med- 

 tagas är ju klart, och har ju ej heller bestridts af någon. Frågan är endast, 

 hur dessa omkostnader skola införas i räkningen. 



Jag har haft anledning syssla med denna fråga för de skogars räkning, 

 jag har nöjet sköta och därunder bl. a. äfven studerat de af prof. Heckscher 

 nyss rekommenderade »enklare handböckerna i nationalekonomi». Bland an- 

 nat gjorde jag mig den frågan, om det nu vore så alldeles själfklart, att ett 

 netto-netto förefanns för ett enskildt träd, så snart det hade ett rå-netto- 

 värde. Vid det af jägmästare Ernst Andersson föreslagna sättet att beräkna 

 omkostnadernas inverkan på trädens netto-nettovärden, nämligen att afdraga 

 en konstant omkostnadsprocent från alla dimensioners rå-nettovärden, göres 

 ju ett dylikt antagande. Jag kan ej finna något särskildt skäl, hvarför skogs- 

 bruket i detta fall skulle intaga en undantagsställning i jämförelse med andra 

 näringar. Under fortsatt kalkylerande framkomma några ganska märkliga 

 siffror, som jag nu skall försöka demonstrera. 



Tabell I. 



