NÅGRA SYNPUNKTER K(iUANDE SKOGSBRUKETS EKONOMI. 307 



Uenna tabell afser att illustrera förhållandet mellan bruttovärde (försälj- 

 ningspris) arbetsåtgång och skillnaden mellan dessa eller rå-nettovärdet för 

 träd af olika dimensioner. Priserna äro desamma som i inledarens uppsats, 

 formklassen antagen till 0,70 inom bark. Som synes växla proportionerna 

 mellan arbetslön och rå-nettovärde från 1,5 ; i för 10 cm. -trädet till 0,2 : i för 

 30 cm. -trädet. Här föreligger nu enligt mitt sätt att se saken, ett typiskt 

 fall, af hvad man inom industrien (t. e\. verkstadsindustrien) plägar kalla 

 »blandad tillverkning». Produktionsprocesserna äro olika (kolning och drif- 

 ning); i de erhållna försäljningsprodukternas (kol och timmer af olika dimen- 

 sioner) värden ingå rå-vara och arbetslön i alla möjliga proportioner. Fort- 

 sättes jämförelsen med industriella förhållanden, skulle ledaren at en fabrik, 

 där dylik, blandad tillverkning bedrifves, få en fullkomligt felaktig uppfatt- 

 ning om sina fabrikats själfkostnadspris, om han vid själfkostnadskalkylen 

 fördelade sina allmänna omkostnader i proportion till uteslutande åtgången 

 af råvara. Nu äro enligt mitt förmenande förhållandena härutinnan jämför- 

 bara inom skogsbruket. Det är ju så, att ett skogsbruks omkostnadsprocent 

 icke är närmast beroende af dess .^a/i/to/intensitet utan på dess a/Äi^/iintensitet. 

 En skogsförvaltning, som endast utstämplar timmerträden och säljer dessa på 

 rot, kan ordnas mycket billigt, i synnerhet pr afverkad kbm., äfven om skogs- 

 bruket i fråga binder stora virkeskapital, under det att ett annat skogsbruk, där 

 utdrifning och kanske delvis förädling ombesörjes af förvaltningen, där det 

 arbetas med kortare omloppstider och med mycket småvirke, nödvändigtvis 

 måste räkna med en högre omkostnadsprocent, som ju inledaren framhållit. 

 Man bör alltså kunna säga, att skogsbrukets omkostnader i form af förvalt- 

 ning, bevakning och öfriga driftkostnader (utom skatter och kulturkostnader, 

 med hvilka förhållandet är i viss mån ett annat) stå i närmaste samband med 

 den arbetssumma, som i medeltal årligen åtgår vid skogsbruket. Då nu en 

 öfvergång från »icke-räntabelt» till räntabelt skogsbruk i de flesta fall torde 

 betyda en öfvergång till ett mindre kapital — men mera arbetsintensivt 

 skogsbruk och från en mindre till en större omkostnadsprocent, måste ju detta 

 förhållande från början medtagas i de grundläggande beräkningarna, om svåra 

 misstag skola undvikas. Nu är ju den grundläggande tankegången vid all 

 omkostnadsfördelning den, att hvarje gren af företaget eller hvarje fabrikat 

 eller hvarje träddimension bör påföras så stor del af omkostnadssumman för 

 företaget, som motsvarar den nytta detaljen i fråga haft af dessa kostnader. 



Summan af detta resonemang blir således den, att vid en beräkning 

 af de enskilda dimensionsklassernas netto-nettovärden för deras ägare en stor 

 del af skogsbrukets omkostnader rätteligen och rättvisligen bör påföras dem i 

 proportion till deras arbetsdry gliet. 



Nu finnes det ju en hel del andra sätt att fördela: i proportion till 

 försäljningspris, kubikmassa, rå-nettovärdet o. s. v., och det är ej utan vidare 

 klart,hvilket sätt som är riktigast. Emellertid är det långt ifrån likgiltigt.hvilket sätt 

 som väljes, som jag nu skall be att fä visa. • — Om man antager, att årsafverk- 

 ningen af ett visst skogskomplex är eller kan beräknas blifva för en indelningsperiod 

 eller inventeringsintervall sammansatt sä, att på 10 st. afverkade 10 cm.:s 

 träd belöpa sig 5 st. i5-cm:s, 3 st. 2o-cm:s, 2 st. 25-cm:s och i st. 30-cm:s 

 träd, så uppgår, med användning af de nyss visade siffrorna, försäljnings- 

 spriset för en sådan del af årsafverkningen till kr. 24,02, arbetslönerna till 

 kr. 7,S8 och alltså rå-nettot till kr. 16,71. f*'" "u skogsbrukets omkostnader 



