314 DISKUSSION. 



de böra betala fullt arrende för sina lägenheter, men böra också ha fullt 

 betalt efter ortens pris för sitt arbete. De ha också i genomsnitt ett par 

 söner, som stanna hemma och utföra samma arbete som de fasta skogsarbe- 

 tarna, om de fä samma betalning som på annat håll. Den fasta arbetare- 

 stammen behöfver därför icke lägga beslag pä så många lägenheter som hr 

 Jonson antagit. 



I enskild bruksdrift, där allt virke tillgodogöres och kulturerna skötas 

 bra, anser jag, att de »allmänna omkostnaderna» böra kunna begränsas till 

 kr. 2,50 pr har vid 70-ärig omloppstid, i stället för hr Jonsons kr. 4.92. 



I Klotens revir, hvari Malingsbo förut ingått, utgjorde dessa omkostna- 

 der enligt hr Jonsons upplysning kronor 2,92 pr har. 



Enligt domänstyrelsens berättelse 19 10 utgöra samma omkostnader för 

 alla statsskogar kr. 0,74 pr har, för Bergslagsdistrikten kr. 2,82, för Små- 

 lands kr. 2,08 och hemma hos mig kr. 2,10 (6 års medeltal.) Att den af 

 hr Jonson uträknade, på felaktiga premisser grundade uträkningen af ränta- 

 biliteten blir missvisande, är uppenbart. Vidare kan jag ej godkänna hr 

 Jonsons sätt att beräkna kapitalet (tab. VI kol. 10) eller med andra ord 

 realisationsvärdet. Hvad som nedsätter räntabiliteten bör realiseras, således 

 endast en del af den saludugliga skogen, den oräntabla delen. Att realisera 

 allt, som kan realiseras, är meningslöst, då ju äfven räntabel skog komme att 

 huggas eller rättare sköflas. Vill jag jonglera med siffror, kan jag ju söka beräkna 

 realisationsvärdet af det saludugliga virket. Det icke saludugliga kan icke 

 genom afverkning realiseras och marken vill jag icke realisera, eftersom den 

 fortfarande skall bibehållas i produktionstjänst. Markvärdet bör förräntas 

 delvis af jordbruket för bete, husbehofsvirke, bärplockning, myr, sten och 

 grustag o. d. Jag skall värdera skogen, som om jag vore köpare. Gör jag 

 detta, så gör jag alldeles som domänstyrelsen gör, då den värderar och kö- 

 per skogar för statens räkning, procenten, efter hvilken ärsafkastningen kapi- 

 taliseras, må sedan vara 4 eller 5. Ju lägre procent jag nöjer mig med, 

 desto högre blir köpeskillingen. Mig undras, hvilken procent hr Jonson i 

 dylikt fall skulle använda, månne 2,5? 



För räntabiliteten är det alltså af afgörande betydelse, till hvilket värde 

 »kapitalet» beräknas. Göres den med rättvis päförning och fördelning af 

 alla omkostnader och med hänsyntagande till modärna beständsvärdsätgär- 

 der och pappersvedens tillgodogörande, sä blir det icke 2,49 % för 70-årig 

 välordnad skogdrift utan omkring 5 % . Omräknas tab. VI för 70-ärig skog 

 med iakttagande, att »allmänna omkostnader» sättas till kr. 2,46 i st. f. kr. 

 4,92, och att samma belopp »allmänna omkostnader» päföres vid uträkning 

 af »kapitalet», sä erhålles (nämnaren är herr Jonsons siffror): 



2,46 8,75 156 206 202 175 4,25 

 4,92 6,29 202 252 2,61 126 2,49 



Beräknas räntabiliteten efter saludugliga skogens realisationsvärde kr. 

 156, blir procenten 5,61. 



En riktig värdering af »kapitalets» .storlek, det är här hunden ligger be- 

 grafven. Härpå inverka vidare stegrade arbetslöner, ökad bevakningsper- 

 sonal, progressiva skatter, otillräcklig konkurrens bland virkesköpare, otill- 

 räckliga upplagsplatser för virket, öfverbelastning af flottleder, byggande af 



