NÅGRA SYNPUNKTER KORANDE SKOGSBRUKETS EKONOMI. 317 



70 är 2,49 %, 80 år 2,46 % 



90 » 2,34 %, 100 » 2,18 % 



Vid sidan af dessa resultat relaterar han de sachsiska statsskogarnas bok- 

 slut, som följer: 



Perioden 1854/63, 1864/73, 1874/83, 1884/93, 1894/03. 1904/0S 



Värde per har ... 1156 i4'7 1682 1859 2206 2611 

 Absolut afkastning 



per har 23,0 35,2 41,6 43,7 47,1 57,2 



Absolut afkastning 



i % af kapitalet 2,1 2,5 2,5 2,4 2,1 2,2 



Afkastningsprocenterna i sista raden visa ju utmärkt god öfverensstämmelse 

 med herr Jonsons värdetillväxtprocenter härofvan. Detta gifver honom an- 

 ledning utlåta sig ungefär som följer: ii Resultatet af den?ia (miti) kalkyl öfvei 

 det tiuvarande mellansvenska skogsbrukets ekonomi torde säkerligen för mången ställa 

 sig högst öfierr askande {!) Då jag emellertid under de för framställningen bedrifna 

 förstudierna tämligen klart insåg, att för mången oväntade resultat vore att emotse, 

 har min sträfvan från första början städse varit, att i hvarje på resultatet inver- 

 kande detalj arbeta med största möjliga objektivitet och urskiljning, och har jag så- 

 lunda t. ex. i alla kostnads- och prisfrågor konfererat ?ned en del praktiska skogs- 

 män för att komma de verkliga förhållandena så nära som tnöjligt. 



livad min egen åsikt om resultatet beträffar, vill jag framhålla, att vid om- 

 fattande studier i de senaste åiens mycket rikhaltiga tyska facklitteratur på detta 

 område jag ej har funnit ringaste anledning befara, att undersökningen gifvit ett 

 mot erfarenhet å annat häll stridande resultatn. Sä komma nyss anförda 

 resultat af de sachsiska statsskogarna, framhållna såsom en verifikation af till- 

 förlitligheten i den företedda undersökningen! Betydelsen af denna verifika- 

 tion skola vi snart komma underfund med. Herr Jonson har visserligen 

 observerat den kolossala kapitalökningen frän årtioende till årtionde å de 

 sachsiska skogarna, men missförstår dess betydelse därhän, att han icke ens 

 räknar den, utan anser jämförelsen mellan sin undersökning och dessa skogars 

 af kastningsprocent fullt likartad. Att de sachsiska statsskogarnas räntabilitet 

 icke stegrats, oaktadt de alltsedan 60-talet skötts med räntabiliteten som 

 hufvudsyfte, förklarar herr Jonson helt frankt bero pä att skogskapitalet ökats i 

 samma proportion som afkastningen. Herr Jonsons saknad af kritik kan aldrig 

 få en skarpare belysning. Den verkliga orsaken, som torde ligga i öppen dag 

 för de flesta, är den, att de sachsiska statsskogarnas kapital icke är i jämn- 

 vikt, därför att hela tillväxten icke uttages utan delvis får kvarstå, h varvid 

 kapitalet ökas. Det är rätt egendomligt att se, med hvilken säkerhet herr 

 Jonson resonerar, så länge det rör sig omkring det rent teoretiska fallet, 

 då skogskapitalet befinner sig i jämnvikt, men däremot, inlör det i verklig- 

 heten allra vanligaste fallet, nämligen dä afverkningen icke motsvarar tilhäxten, 

 är så rådlös, att han tillgriper ofvan nämnda förklaring. Huru skulle herr 

 Jonson användt detta jämförelsematerial, om kapitalet varit stadt i sjunkande i 

 stället för i stigande? Det borde göra en viss skillnad i jämförelsen! Herr 

 Jonson borde, innan han gaf sig in på en så vidlyftig utredning som denna, 

 hafva studerat räntabilitetens elementära begrepp. I en rörelse utgör behåll- 

 ningen icke blott skillnaden emellan inkomster och utgifter, utan dit hör äf\en 



