NÅGRA SYNPUNKTER RÖRANDE SKOGSBRUKETS EKONOMI. 325 



Tabell 4. Denna tabell lade jag upp i fjol med ledning af mina till- 

 växtprocenter och virkesuttag samt med begagnande af jägmästare Eneroths 

 priser å virke, gällande för delar af Dalarna och trakter af Norrland. Det 

 hade varit min afsikt att omarbeta den till detta möte med begagnande af 

 jägmästare Jonsons Malingsbo-priser för att kunna åstadkomma en intressant 

 jämförelse med hans siffror, men ehuru ett par skogselever, herrar Jakobsson 

 och Brolin, varit nog välvilliga att ställa sig till min hjälp och vi arbetat så 

 att säga dag och natt sista tiden, medhanns ändå icke den planerade om- 

 arbetningen, utan får jag väl längre fram göra den färdig och publicera den- 

 samma i tidskriften. 



I tabell 4 äro således använda jägmästare Eneroths nettopriser, hvarvid 

 afdrag gjorts för formförsämring samt tillägg gjorts för diameterökning för 

 resp. bestånd, allt på grund af det starkare ingripandet i desamma. 



Som af tabellen synes, stiger procentstyrkan af förafverkningarna frän 20 

 % i beståndets 30 — 6o:e är successiva till 30 %" i .dess ioo:e år och 32,5 

 % i dess iio:e år o. s. v. Genom dessa stora virkesuttag slipper jag labo- 

 rera med höga virkesmassor i beståndets medel- och högre ålder. \'\å 100 

 är innehåller således mitt bestånd å bon. 0,8 endast 217 kbm. per har och 

 vid 1 10 år endast 183 kbm., då däremot Maass' normalbestånd vid samma 

 tidpunkten innehålla resp. 306 och 321 kbm. (se sista kolumnen i tabell 4). 

 Han har således en mycket tyngre kubikmassa än jag att förränta, och som 

 dessutom växer med afsevärdt lägre procent. 



På tabellen finnes vidare angifvet förafverkningarnas storlek i kubik- 

 meter och deras värde i kronor, vidare virkestillväxtprocenten å äldsta be- 

 ståndet samt absoluta afkastningen i penningar. Denna senare kulminerar 

 vid 120 års ålder med 9 kronor 99 öre per hektar. Under mina diskussions- 

 inlägg på sista tiden i tidningspressen har jag framhållit, att jag sätter största 

 nettoatkastningen å marken som mål. Den riktiga principen är naturligen 

 att låta allt i rörelsen ingående kapital vara representeradt vid beräknandet af 

 den omloppstid, som fordras för ernående af största möjliga ränta å kapitalet, 

 hvilket är liktydigt med att marken lämnar största behållningen. Beträftande 

 återigen sträfvan efter den högsta s. k. absoluta afkastningen har jag under det 

 nyssomnämnda meningsutbytet i tidningspressen hvarken försvarat eller be- 

 kämpat densamma, ity att jag vid detta meningsutbyte endast angripit den 

 nymodiga princip, som på förhand fastslår en bestämd, hög räntefot, hvilken 

 med uthålligt skogsbruk aldrig kan nås. Då den s. k. absoluta afkastningen 

 i föreliggande fall är högst vid 120-årig omloppstid, kulminerar markens af- 

 kastning vid no år, ty då erhälles största behållningen på engageradt kapital, 

 eller 2,38 %, motsvarande en absolut af kastning af 9 kronor 35 öre. Men 

 det är icke säkert, att man i föreliggande fall bör fastslå omloppstidens längd 

 till endast iio år, ty erfarenheten säger, såsom ofvan påpekats, att genom 

 det starka ingripandet i beståndet komma redan vid dess 7o:e år eller där- 

 omkring luckor att uppstå, hvari föryngring inträder. I det iio-åriga be- 

 ståndet förefinnes således icke blott 1 1 o-årig skog af gamla beståndet utan 

 äfven en afsevärd del ungskog af ett nytt bestånd, hvilket gör, att tidpunkten för 

 den högsta markräntan kommer att framflyttas något tiotal år, hvarigenom 

 de bägge punkterna för den högsta absoluta afkastningen och högsta mark- 

 räntan komma att nästan sammanflvta. Med införande af intensiv, fullt 



