342 ALFR. WIGELIUS. ■ 



Hvad angår de skilda verkens ställning efter deras inflyttning i 

 respektive departement ha kommitterade långt ifrån att vilja på något 

 sätt göra inskränkning i deras själfstcnidigliet tvärtom pointerat, att 

 denna alltjämt bör kvarstå oförkränkt såväl beträffande rätten att själf- 

 mant göra framställningar till Kungl. Maj:t och att i afgifna yttranden 

 fritt uttala sin mening som i fråga om befogenhet att på eget ansvar 

 afgöra de ärenden, hvilka tillhöra den dem anförtrodda förvaltningen. 



Såsom ett uttryck för fortvaron af verkens själfständiga beslutande- 

 rätt och verksamhetssätt i egenskap af förvaltande myndigheter ha verkens 

 benämningar i den nya organisationen bibehållits, liksom någon rubb- 

 ning i allmänhnt icke ifrågasatts beträffande verkschefernas särskilda 

 ämbetstitlar af generaldirektörer, öfverdirektörer m. m. 



De centrala verkan skola enligt kommitterades förslag införlifvas med 

 departementen under allenast två hufvudformer, nämligen dels såsom de- 

 partemeyitsaf delningar oc\\ dels såsom depai temcntskontor. Den hufvudsak- 

 liga åtskillnaden mellan dessa ligger icke i de befogenheter och åligganden, 

 som tillkomma dem, ej heller i det sätt, hvarpå de hafva att utöfva sin 

 verksamhet. Den grundar sig fastmer och i främsta rummet på om- 

 fattningen af det verksamhetsområde, som är dem tillagdt. Departe- 

 mentsafdelningarna omsluta i allmänhet de hufvudsakliga grenarna af ett 

 departements förvaltning och utgöras af de större af de nu befintliga 

 centrala verken, naturligen med den omfliytttning af ärenden afdelningarna 

 emellan, som föranledes af den forändrade departementsindelningen 

 eller eljest funnits erforderlig och lämplig. Departementskontoren hafva 

 till uppgift att ombesörja en mera begränsad, ofta från den löpande för- 

 valtningen i egentlig mening afskild del af administrationen. Kontoren, 

 som i regel i mindre mån än departementsafdelningarna hafva att hand- 

 lägga regeringsärenden, bildas af de mindre centralmyndigheterna, eller 

 ock omfatta de vissa likartade, från flera verk utbrutna ärendesgrupper, 

 i främsta rummet räkenskaps-, kassa- och revisonsärenden, statistiska 

 ärenden m. fl. En vidare skillnad är ock, att under departementsafdel- 

 ningarna därjämte ofta sortera lokala organ, medan departementskon- 

 toren i allmänhet sakna sådana. [_"j 



Med afseende å formen för utöfvandet af de centrala inyndigheteryias 

 verksamhet efter deras inflyttning i departementen är afsedt, att de 

 ärenden, hvilken verken såsom administrativa myndigheter själ/ständigt 

 afgöra, i allmänhet skola handläggas som hittills. Hvad åter beträffar 

 formerna för verkens deltagande i regeri7tgsäre?idenas berednijig. möter 

 man här något af det mest väsentliga i kommitterades förslag till föränd- 

 ringar af nu tillämpadt förfaringssätt. Det är nämligen i fråga om dessa ären- 

 dens handläggning, som de förut anmärkta bristerna framför allt yppat sig. 



