348 ALKR. WIGEI.IUS. 



statens skogar åvägabringas, att statsskogarnas produktivitet i största 

 möjliga män höjas och att virkesafsättningen ordnas på ett aftärsmässigt 

 sätt, samt att i öfrigt de uppgifter, som den fortgående utvecklingen på 

 skogsvårdens område samt skogarnas allt mer ökade värde och afkast- 

 ningsförmåga pålägga ledningen, blifva väl fyllda. En blick på antalet 

 och beskaftenheten af de ärenden, som under nuvarande förhållanden 

 handläggas på de tre skogsbyråerna och kameralbyrån i domänstyrelsen, 

 gifver dock vid handen att dessa ärenden tillhopa bilda en arbetsbörda, 

 som måste anses \ara fullt tillräcklig för ett stort ämbetsverk och dess 

 chef. Enligt kommitterade af domänstyrelsen meddelad uppgift utgjorde 

 de ärenden, som under år 1910 afgjorts å nämnda fyra byråer, tillhopa 

 7,665, hvaraf en icke oväsentlig del rubricerats säsom större ärenden. 

 Läggas härtill de jämlikt nämnda uppgift ä landtbruks- och domän- 

 byråerna under samma år afgjorda ärenden, sammanlagdt 1,977, framgår 

 oförtydbart, att det arbete, som för närvarande hvilar på chefen för 

 domänstyrelsen, äfven kvantitativt sedt, är öfver höfvan betungande, 

 och detta så mycket mer, som ett rätt utöfvande af chefskapet för 

 ämbetsverket i mänga fall förutsätter, att chefen genom personlig iakt- 

 tagelse förskaffar sig kännedom om skogshushållningens tillstånd på 

 olika orter m. m. Därjämte bör tagas i betraktande, att chefen med 

 afseende ä domänväsendet gifvetvis har att uppbära ett liknande ansvar 

 för dess tidsenliga utveckling som i fräga om skogsväsendet. Under 

 sådana förhållanden synes det vara fara värdt, att verkschefen alltför 

 mycket bindes vid de löpande göromålen från tvenne stora förvaltnings- 

 grenar och ej får tillfälle att i önskvärd grad ägna sin uppmärksamhet 

 åt de områden, där behof af initiativ frän hans sida yppar sig eller 

 hans ingripande eljest påkallas. 



Finna alltså kommitterade, att det ur synpunkten af skogsväsendets 

 behöriga handhafvande måste anses synnerligen önskvärdt, att åt det- 

 samma beredes en för sig afskild ställning inom administrationen, lärer 

 icke heller den nuvarande sammankopplingen mellan skogs- och domän- 

 förvaltningen med fäst afseende å domänförvaltningens intresse kunna 

 anses lämplig. Det är gifvet att, i betraktande af de öfvervägande in- 

 tressen, som äro förknippade med skötseln af statsskogarna, domän- 

 styrelsens chef i främsta rummet måste söka tillvarataga och befordra 

 dessas intressen. Afven omvårdnaden af statens jordbruksdomäner 

 fordrar emellertid hos förvaltningschefen särskild sakkunskap och för- 

 farenhet, hvilka han näppeligen kan förutsättas jämsides besitta. Svårig- 

 heter kunna under sådana förhållanden lätteligen uppstå för de båda 

 förvaltningsgrenarnas behöriga tillgodoseende inom ett och samma äm- 

 betsverk, och den faran ligger då nära till hands, att \ården af jord- 



