DEI'ARTEMK.NTALKOMMITTERADE O. ADMINISTRATIONEN KOR SKOGSVASENDET. 341) 



bruksdomänerna säsom representerande det mindre intresset får stå till- 

 baka. Statens jordbruksej^endomar hafva dock ett betydande kapital- 

 värde, och en organisation, som är iiLjnad att framkalla den nyss an- 

 tydda faran af domänväsendets tillbakasättande, synes därför icke böra 

 bibehållas. 



Det må väl vara riktigt att, därest statsmakterna fortgå på den in- 

 slagna vägen att i allt större omfattning afyttra mindre kronoegendomar, 

 de administrativa göromålen beträffande jordbruksdomänerna allt mer 

 komma att minskas. Emellertid får härvid ej förglömmas, att central- 

 styrelsens göromål beträffande domänerna ännu ej visat någon aftagande 

 tendens, liksom ock bör uppmärksammas, att nya uppgifter torde till 

 komma med afseende å jordbruksdomänernas styckning till egnahems- 

 lägenheter m. m., äfvensom att de vid dessa domäner liksom inom jord- 

 bruket i allmänhet framträdande krafven på en intensivare skötsel för- 

 anleda ett ökadt antal framställningar beträffande diknings- och odlings- 

 företag m. in. Dessa omständigheter komma otvifvelaktigt att i viss mån 

 motverka den minskning af dessa göromål, som af ofvan angifna anled- 

 ning kunde förväntas göra sig gällande. 



Det har som skäl för skogs- och domänförvaltningarnas handhafvande 

 af samma centralmyndighet anförts, att de båda förvaltningarna med 

 hvarandra ägde mänga och nära beröringspunkter. Kommitterade ha 

 äfven uppmärksammat detta skäl, som väl torde innebära, att samarbete 

 mellan de byråer, som representera å ena sidan skogs- och å den andra 

 domänförvaltningen, ofta och i viktiga hänseenden påkallas. Frånsedt 

 det inflytande, som den gemensamma verkschefen utöfvar på ärendenas 

 handläggning och afgörande, förekommer emellertid enligt hvad kommit- 

 terade funnit under nuvarande förhållanden verkligt samarbete inom 

 domänstyrelsen mellan nämnda byråer endast i ett mindretal fall, och i 

 dessa fall afser samarbetet icke några omständigheter af större betydelse. 



Det skulle vidare kunna tänkas, att det nu rådande ekonomiska sam- 

 bandet mellan förvaltningen af statens jordbruksdomäner och statens 

 skogsförvaltning skulle ställa sig hindrande i vägen för utbrytningen från 

 domänstyrelsen af jordbruksdomänförvaltningen. Från och med år 19 12 

 äro nämligen dessa båda förvaltningar, i samband med de genomförda 

 förändringarna i riksstatens uppställning, sammanslagna i ekonomiskt af- 

 seende till en statens domäners fond, hvilken skall i budgetshänseende 

 behandlas såsom affärsdrifvande verk. Dessförinnan hade de från jord- 

 bruksdomänerna härflytande inkomsterna och afkastningen från stats- 

 skogarna i riksstat och rikshufvudbok uppförts under tvenne särskilda 

 inkomsttitlar, arrendemedel och skogsmedel, samt utgifterna för dessa 

 förvaltningar bestridts från särskilda i riksstaten upptagna utgiftsanslag. 



