SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, ALLMÄNNA DELEN, I9I3. H. 8. 



FRÅN SKOQSVÅRDSSTYRELSERNA. 



Rättegångar och juridiska spörsmål. 



20. Såväl afverkare som markägare hafva befriats från åläggande att 

 vidtaga åtgärder för återväxten å skogsmark, hvarå återväxten 

 uppenbarligen äfventyrats, men vid tiden för stäm- 

 ningen vanskötsel ej förelegat (kalafverkning 

 lämpligaste afverkningssättet). 



Undersökning enligt 2 §. På föranstaltande af skogsvårdsstyrelsen i X. 

 län hade undersökning enligt 2 § angående värd af enskildes skogar förrät- 

 tats å hemmanet L., hvarvid befunnits, att skogens återväxt uppenbarligen 

 äfventyrats å 79,25 hektar genom afverkning, som bedrifvits af ägarna till 

 hemmanet, A. och T., hvilka sedermera sålt en de! af hemmanet till W. 

 Synemännen föreslogo vissa åtgärder för markens försättande i skogbäranda 

 skick, bland annat skulle markberedning och en del skogsodling verkställes 

 våren 191 2, hela området vara fullständigt skogsodladt våren 19 15, samt där- 

 efter erforderlig hjälpkultur företagas. 



Häradsrätten. Dä öfverenskommelse enligt 3 § ej kunde uppnås, instämde 

 skogsvårdsstyrelsen såväl A. och T. som W. till häradsrätten, som yttrade i 

 utslag den 27 november 1911: »Då i mälet icke ens blifvit pästädt, att W. 

 vanskött skogsmarken å honom tillhöriga 11/20 mantal L., samt att han hvar- 

 ken till följd af lagen angående värd af enskildes skogar den 24 juli 1903 

 eller af annan grund kunde vara pliktig svara för den försummelse i detta 

 afseende, hvartill föregående ägare af hemmansdelen gjort sig skyldige, blefve 

 skogsvärdsstyrelsens talan sä vidt hvad anginge W. af häradsrätten ogillad.» 

 Skogsvårdsstyrelsen skulle ersätta W. hans kostnader i målet. Beträffande 

 åter A. och T. förpliktades dessa vidtaga åtgärder för skogsåterväxten i en- 

 lighet med skogsvärdsstyrelsens yrkanden, äfvensom ersätta skogsvärdsstyrelsens 

 kostnader. 



Hofrälten fann ej skäl göra ändring i häradsrättens utslag. 



Högsta Domstolen. I hofrättens utslag har ändring sökts dels af skogs- 

 vårdsstyrelsen i hvad densamma emot gått, dels af A. och T. Högsta dom- 

 stolens utslag (justitieråden K. G. Carlsson, Billing, Thomasson, Sjögren): 

 »Enär A. och T. icke kunde anses hafva genom det sätt, pä hvilket de be- 

 drifvit ifrågavarande afverkning, gjort sig skyldiga till sådan vanskötsel af 

 skogsmarken, som afsåges i i § lagen ang. värd af enskildes skogar, och 

 någon vanskötsel af skogsmarken efter afverkningen icke ägt rum vid tiden 

 för målets instämning, pröfvar Kungl. Maj:t fastställa det slut, hvartill hof- 

 rätten kommit i fråga om den mot W. i hufvudsaken förda talan, men med 

 upphäfvande af domstolarnas beslut i hufvudsaken, sävidt hvad angår A. och 

 T. förklara den mot dem därutinnan förda talan icke kunna bifallas ». 



