NOTISER. 383 



S 7- 

 Mot bestämmelserna i denna paragraf, som äro lika lydande med hvad nu i sådant af- 

 seende gäller, har styrelsen intet att direkt erinra. Dock för styrelsen ifrågasätta, huruvida 

 det ej vore lämpligt, att från Eders Kungl. Maj:t på domänstyrelsen öfvcrflyttades befogen- 

 heten att pröfva ärende angående förskotlsutsyning för en tid af tre år framåt utöfver de i 

 paragrafen afsedda tre år. På sådant sätt komme allenast ett mindre antal ärenden angå- 

 ende utsyning i förskott, nämligen de som afsåge mera än tre år, att göras till föremål för 

 Eders Kungl. Maj:ts pröfning, hvilket med hänsyn till den förhållandevis ringa materiella 

 innebörden af vanligen förekommande smärre förskottsutsyningar torde kunna anses vara väl 

 motiveradt. 



§ S. 

 På grund af styrelsens ställning till frågan om utsyningsafgifters bibehållande för ut- 

 syning å skogar, lydande under denna lag, anser styrelsen här böra intagas stadganden, ana- 

 loga med dem i dimensionslagens 5 §. 



Styrelsen anser sig vidare böra erinra, att såsom handtlangare ej böra räknas så kallade 

 prickare vid utsyning. Dylika personer böra anskaffas af jägmästaren och aflönas af staten. 

 . Hälst bör till sådana arbeten användas kronojägare eller extra kronojägare. 



§ 9- 

 Under hänvisning till hvad styrelsen kommer att anföra i anledning af den del af 

 kommitténs betänkande, hvari behandlas frågan om utsyningsafgifterna i bland annat lapp- 

 marken, anser styrelsen sig icke böra erinra något annat vid ifrågavarande paragrafer, än att 

 dylika afgifter böra utgå äfven för utsyning af löfskog, därest sådan kommer att äga rum, 

 och att orden »i förekommande fall» synas kunna utgå. 



§ 10. 

 Ordet »Skogsingenjör» torde böra ändras till »jägmästare». 



■ § II- 



" Föreskriften i första stycket afser att framkalla åtgärder för skogsvärd och är i följd 

 häraf af stort intresse. Det är ock synnerligen lämpligt, att dylika åtgärder behandlas i sam- 

 band med utsyning och stämpling, enär dessas art och omfattning till hufvudsaklig del måste 

 vara häraf beroende. Dock vore det önskvärdt och i ett stort antal fall nödigt, att skogs- 

 vårdsätgärderna ställdes i oskiljaktligt samband med utsyningsförrättningen. Utsyningstagaren 

 skulle nämligen vara skyldig utföra de arbeten till skogsvårdens främjande, som vid förrätt- 

 ningen bestämdes. Först härigenom kunde stämplingen utföras på det för en god hushåll- 

 ning lämpligaste sätt. Förrättningsmannen kunde sålunda bortse från den möjlighet, hvar- 

 med han nu alltid måste räkna, nämligen att några direkta åtgärder till skogsvårdens främ- 

 jande icke komme att utföras; utsyningstagaren begränsar sina åtgärder till att afverka de 

 träd som utsynats. Lämpligen synas de åtgärder för föryngring med mera, som för en stämp- 

 lings utförande på visst ifrågasatt sätt böra vidtagas, kunna afhandlas, förrän stämplingen äger 

 rum, och förrättningen ställas i samband med utsyningstagarens benägenhet att utföra vissa 

 arbeten, hvarå han i sådant fall skulle lämna skriftlig förbindelse. Detta komme att stå i 

 öfverensstämmelse med den praxis, som utbildat sig, att vid fastställande af hushållnings- 

 planer för hithörande skogar medgifva viss förhöjning i afverkningens belopp under villkor, 

 att vissa åtgärder till skogsvårdens främjande af skogsägaren utföras. Sådana åtgärder äro 

 nämligen ägnade att höja skogens afkastningsförmåga. Domänstyrelsen har ock vid planer- 

 nas pröfning förbehållit sig rätt att sänka afverkningsbeloppet, om de bestämda skogsvårds- 

 åtgärderna försummas. 



Paragrafens andra stycke synes styrelsen böra omarbetas med afseende därpå, att skogs- 

 värdsafgifter och skogsvårdsstyrelse icke böra förekomma inom lappmarken, men bidrag till 

 skogsvärdens främjande utgå af statsmedel, hvarvid utsyningsafgifterna må i första hand här- 

 för tagas i anspråk. 



§ 12. 



Denna paragraf synes böra omarbetas till närmare öfverensstämmelse med § 5 ' Kungl. 

 förordningen den 29 juni 1 866, hvarvid emellertid bör iakttagas, att den stämpling, som här 

 omfönnäles, bör kunna utföras af vederbörande kronojägare, enär ej här afses att därvid 

 främja skogsvård. Tillstånd till afverkning af skog för markens uppodling till åker eller 

 äng bör vara förenadt med ett af Eders Kungl. Maj:ts befallningshafvande utfärdadt åliggande 

 för hemmansägaren att vid vites påföljd hafva inom viss tid utfört uppodlingen. Det bör 

 tillkomma vederbörande skogstjänsteman och kronobetjänt att öfvervaka, det odlingsförelaget 



