NOTISER. 393 



Doinänslyrelsen tär för den skull ullala sin anslutning till ik'n af herrar Kinberg, Welan- 

 der och Wiklund vid denna paragraf afgifna reservation. 



I 6 § torde ordet »utsyning» böra utbytas mot »undersökning», på det att godtgö- 

 relse må kunna utgå äfven i de fall, då undersökningen leder därtill, att en framställning 

 om afverkning af undermåliga träd vare sig för skogens ordentliga skötsel och vård eller 

 för markens uppodling till åker eller äng icke kan bifallas. Därest i sådana fall sökanden 

 blcfve befriad frän ersättningsskyldighet, skulle okynnesansökningar af ifrågavarande slag lätt 

 kunna framkomma. Det synes visserligen ej vara nödigt, att ersättningens belopp under 

 alla förhållanden skall utgöra full ersättning för den kostnad, som genom förrättningen föror- 

 sakats kronan. Beloppet bör, pä samma gång det i fråga om smärre förrättningar kan anses 

 vara tillräckligt lågt för att ej verka i högre grad betungande för små skogsägare, vara 

 ägnadt att förekomma okynnesförrättningar och för den skull utgå med ett minimibelopp, 

 hvilket skulle tillämpas dels i sädana fall, då någon utsyning icke komme till stånd, dels 

 dä afgälden enligt de af Eders Kungl. Maj:t fastställda grunder icke uppginge till ett högre 

 belopp. Ett sådant minimibelopp synes lämpligen kunna fixeras till 3 kronor. Ersättningen 

 bör gifvetvis icke tillfalla förrättningsmannen, hvilken bör vara aflönad för sitt arbete obe- 

 roende af hvad slag detta är. I denna paragraf bör tillika göras ett tillägg angående rät- 

 tighet för skogsägare att kostnadsfritt fa utstämplade undermåliga träd, som han önskar för 

 husbehof försåga vid exportsäg. Paragrafen skulle sålunda erhålla följande lydelse: 



För undersökning och stämpling — — — bestämmas; dock att godtgiirehf icke skall 

 utgå för stätyipimg af undermåliga träd, som skola för fastighetens eget eller med densamma 

 i sambruk varande fastighets husbehof försågas vid exportsåg. 



De åligganden, som enligt 8 § skulle tillkomma skogsinspektör, anser styrelsen böra 

 tillkomma Eders Kungl. Maj:ts befallningshafvande på sätt bestämmes i 2 § lagen den 24 juli 

 1903 angående vård af enskildes skogar. 



4 mom. i II § synes böra förses med ett tillägg af innehåll, att under den i momen- 

 tet angifna förutsättning virket skall vara förbrutet och underkastadt beslag pä sätt för andra 

 fall i paragrafens i mom. finnes stadgadt. 



Maximibeloppet ä de i 12 § 2 mom. föreslagna böter torde böra höjas till femhundra 

 kronor för att vid upprepade stora förseelser kunna anses medföra vederbörlig verkan. 



Därest styrelsens förslag till lydelse af 3 § varder godkänd och sålunda undermåligt 

 virke må för husbehof försägas ä exportsäg endast efter utsyning och stämpling enligt 5 §, 

 torde 4 mom. af 12 § böra erhålla följande lydelse: 



Nyttjar — — — ä exportsåg försåga undermåligt virke, som utan kostnad för ho^ 

 nom stämplats, detsamma — — — kronor. 



Till bestämmelserna i 13 § I mom., att annan än allmän åklagare och skogsingenjör^ 

 som gjort beslag, skall därom hos endera af dem göra anmälan, så snart ske taft, torde 

 böra fogas en bestämd angifven maximitid, förslagsvis och sist inom fjorton dagar, för full- 

 görande af sådan anmälan. Denna skulle i annat fall kunna på grund af andra åligganden 

 fördröjas sä länge, att beslagets giltighet icke hinner inom den tid, som i 2 mom. därför 

 föreslagits, underställas vederbörlig pröfning. 



Styrelsen anser sig böra fösta uppmärksamheten därpå, att förutvarande 138 § utsök- 

 ningslagen blifvit genom lag den II oktober 191 2 ersatt med i viss mån andra bestämmel- 

 ser, hvilket torde nödvändiggöra viss ändring i 4 mom. af 13 §. 



I 17 § ändras ordet »skogsinspektör^j till »skogsvårdsstyrelse». Häraf torde böra följa 

 rätt för skogsingenjör att fullfölja talan mot skogsvårdsstyrelsens beslut, hvarigenom ändring 

 skett i af honom enligt 5 § meddeladt utlåtande. 



Enligt 18 § skulle den föreslagna lagen ej äga tillämpning ä hemmman och nybyggen, 

 hvilka i fråga om dispositionsrätten till skogen äro underkastade inskränkningar jämlikt 

 kungl. förordningen den 29 juni 1866. Uttrycket »hemman och nybyggen» torde ej vara 

 lämpligt, dels emedan några nybyggen numera icke torde finnas inom den föreslagna lagens 

 tillämpningsområde, dels ock emedan samma förordning gäller för vissa försålda kronoöfver- 

 loppsmarker, hvilka hvarken äro hemman eller nybyggen. De angifna orden skulle lämpli- 

 gen kunna ersättas med uttrycket fastighet eller egendom, då paragrafen komme att erhålla 

 följande lydelse : 



Denna lag — — — å fastighet, som i fråga — — — är underkastad — — — 

 29 juni 1866. 



Jämte det styrelsen beträffande organen för lagens handhafvande får hänvisa till hvad 

 styrelsen i särskildt yttrande vill därutinnan andraga, anser styrelsen \n. grund af hvad sty- 

 relsen härofvan anfört, lagförslaget böra erhålla följande lydelse : 



