396 NOTISER. 



§ 8. 

 Kan skogsvårdsstyrelsen efter öfvervägande af i undersökningsinstrumentet innehållna 

 förslag träffa öfverenskommelse med den eller dem, som jämlikt 6 j! äro ansvariga för åter- 

 växtens tryggande, om de åtgärder, som böra vidtagas för markens återställande i skogbä- 

 rande skick, bör den skriftligen upprättas och lände därefter till efterrättelse. Träffas ej 

 öfverenskommelse eller hafva, efter det öfverenskommelse träffats, de däri aftalade åtgär- 

 derna blifvit eftersatta, äger skogsvårdsstyrelsen att vid domstol anhängiggöra och utliira 

 talan mot vederbörande. 



Har jämlikt S _f talan blifvit till domstol instämd, äger domstolen föreskrifva de åtgär- 

 der, hvilka för äterväxtens betryggande ä den afverkade skogsmarken böra vidtagas samt 

 förelägga viss tid, inom hvilken samma åtgärder skola vara fullgjorda vid äfventyr att de 

 eljest varda af skogsvårdsstyrelsen på den försumliges bekostnad verkställda, och må dom- 

 stolen därjämte, jämväl innan målet slutligen pröfvas, i den mån sådant finnes vara af nö- 

 den samt kunna ske utan förnärmande af annans rätt, meddela förbud, intill dess de före- 

 skrifna åtgärderna blifvit verkställda, mot afverkning å så stor del af det ägaren tillhöriga 

 skogsområde, som skäligt pröfvas. 



Ofver rättens slutliga utslag föres klagan genom besvär. Angående klagan öfver för- 

 bud, som under rättegängen meddelas, gälle, hvad i 16 kapitlet 10 § rättegångsbalken stad- 

 gas. Afverkningsförbud går genast i verkställighet. 



Förbud, som i g ^ sägs, må ock på begäran af skogsvårdsstyrelsen af öfverexekutor 

 meddelas, där den jämlikt 7 .f verkställda undersökning gifver vid handen, att afverkning 

 bedrifvits i strid mot bestämmelserna i 6 ^, och skäl till sådant förbud i öfrigt förekomma. 



Om dylikt förbud gälle i tillämpliga delar, hvad i utsökningslagen om skingringsför- 

 bud sägs, dock att pant eller borgen för skada, som genom åtgärden kan tillskyndas veder- 

 parten, icke erfordras. J 



§ II. 1 



1 mom. Virke, hvarmed förfarits i strid mot bestämmelserna i I §, vare att anse så- 

 som förbrutet samt underkastadt beslag; undgår dylikt virke beslag, vare den, som gjort 

 sig till förfarandet skyldig, pliktig att utgif\'a ersättning med belopp, motsvarande värdet af 

 samma virke. 



2 mom. Har i strid mot föreskrift i I § virke till sågad vara eller för ])appersmasse- 

 fabrikation användts eller intagits vare sig inom såginrättning eller pappersmassefabrik, i 

 till dylika anläggningar hörande rännor eller förvaringsbommar eller inom områden, som 

 begagnas till sågplats eller sågbacke vid såginrättning eller upplagsplats vid pappersmasse- 

 fabrik, vare såginrättningens eller pappersmassefabrikens ägare förfallen till böter frän och 

 med tio till och meå femhundra kronor. 



3 mom. Sker afverkning i strid mot meddeladt förbud eller varder fröträd, rörande 

 hvars öfverhållande aftal blifvit på sätt \ 4 §, I mom. sägs träffadt, i strid mot samma aftal 

 afverkadt, vare straffet böter från och med tjugufem till och med femhundra kronor; och skall 

 virket tagas i beslag samt dömas förbrutet. 



4 mom. Nyttjar den, som jämlikt 3 § låtit ä exportsåg försaga undermåligt virke, 

 sotn utan kostnad för honom stämplats^ detsamma för annat ändamål än fastighetens eget 

 eller med densamma i sambruk varande fastighets husbehof, vare han förfallen till böter 

 från och med tio till och med etthundra kronor, och skall virket vara att anse som förbru- 

 tet samt underkastadt beslag; undgår dylikt virke beslag, vare den, som gjort sig till förfa- 

 randet skyldig, pliktig att utgifva ersättning med belopp, motsvarande värdet af samma 

 virke. 



5 mom. Har efter afverkning meddeladt afverkningsförbud blifvit genom utslag, som 

 vunnit laga kraft, upphäfdt, förty att förbud icke bort meddelas, må icke virket dömas for- 

 brutet eller ersättning därför utdömas. 



6 mom. Innefattar afverkning förbrytelse mot allmänna strafflagen, skall hvad förut i 

 denna paragraf är stadgadt icke vinna tillämpning: dock skall delägare i samfälld skog, som 

 vid öfverträdande af afverkningsförbud tillika missbrukat sin rätt i samfälligheten, hafva för- 

 verkat, hvad på honom belöper af det afverkade virket samt, där hans andel i virket und- 

 går beslag, därför utgifva ersättning efter ty förut är sagdt. 



