SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT, I913. ALLMÄNNA DELEN, H. 9. 



Huru böra de af norrländska skogsvårds= 



kommittén föreslagna skogsvårds» 



af gif terna användas? 



Af K. Lagkrman. 



Nämnda kommitté har i sitt den i6 mars 19 12 afgifna betänkande 

 föreslagit, att inom Västerbottens och Norrbottens län samt Särna soc- 

 ken i Kopparbergs län skogsvårdsafgifter skulle erläggas i likhet 

 med hvad förhållandet är inom öfriga delar af landet. För dessa gäller 

 från och med 1913 ny förordning om skogsvärdsafgift (Sv. författn. saml. 

 igij, n:r 275), och enligt densamma skall för virke, som taxeras jäm- 

 likt lagen om skogsaccis och virkestaxering (Sv. författn. saml. igi2, 

 n:r 274), skogsvärdsafgift erläggas med en och tre tiondels procent af 

 virkets taxerade värde. Inom hvarje landstingsområde fördelas skogs- 

 vårdsafgifterna på sådant sätt, att nittio procent däraf tillfalla landstings- 

 områdets skogsvårdsstyrelse, under det att tio procent af Kungl. Maj:t 

 i mån af behof fördelas mellan samtliga skogsvårdsstyrelser i riket. 

 Skogsvårdsafgifterna äro afsedda att användas uteslutande för den en- 

 skilda skogsvårdens befrämjande. 



Emot kommitténs förslag om skogsvårdsafgifter ha tre af dess med- 

 lemmar reserverat sig och i stället föreslagit direkta statsanslag till skogs- 

 vårdens befrämjande. Med afseende härpå yttrar kommittén: »Det har 

 föreslagits, att i stället för skogsvårdsafgifter skulle begäras statsanslag 

 att utgå i någon viss proportion till de bidrag, som för ändamålet kunde 

 komma att lämnas af vederbörande landsting och hushållningssällskap. 

 Man torde häremot kunna invända, att i tider, då utgiftssidan i statens 

 budget synes vara stadd i ständig stegring, det knappast kan \ara lämp- 

 ligt att begära statens bidrag i en sådan form, som med en direkt ut- 

 gift betungar landets alla skattedragande, och detta för ett produktivt 

 företag, hvaraf vinsten tillfaller skogsägarne inom en begränsad del af 

 landet.» 



Om man i frågan om skogsvärdsafgifters införande utan tvekan 

 ställer sig på kommitténs sida, så må man dock lorst höra, hvad reser- 



