420 K. LAGERMAN. 



vanterna ha att invända mot dessa afgifter, samt sedan tillse, huru de- 

 samma lämpligast böra användas. 



Reservanterna anföra följande: »Skogsvårdsafgift erlägges såväl för 

 virke, som afverkas å enskildas skogar som för det, hvilket kommer 

 från statens, men enligt gällande förordning afstår staten sina skogsvårds- 

 medel helt och hållet till den enskilda skogsvårdens befrämjande. De 

 statsskogar, hvilkas afkastning tillfaller staten, upptaga inom Väster- 

 bottens och Norrbottens län 44,7 procent af länens afvittrade utmarks- 

 areal, under det att inom riket i öfrigt kronans skogar upptaga endast 

 4 procent af utmarksvidden. Genom skogsvårdsafgifters upptagande i 

 de två nordligaste länen skulle således efter areal räknadt statens bidrag 

 till den enskilda skogsvården där blifva elfva gånger så stort som i öfriga 

 delar af landet, och för 19 10 skulle detta bidrag uppgått till omkring 

 1 1 2,000 kronor.» ' 



Af den utmark, som inom Västerbottens och Norrbottens län tillhör 

 enskilda, beräknas trävaruindustrien dels med äganderätt dels med nytt- 

 janderätt förfoga öfver minst hälften inom Lappland och öfver omkring 

 en fjärdedel inom kustlandet, och angående det gagn, som skogsvärds- 

 afgifter .skulle medföra dels för trävaruindustrirn, dels för den fasta jord- 

 brukande befolkningen anföres: »Trävaruindustrien besitter medel till ut- 

 förande af skogsvårdsarbeten, och råämnet är för denna industri af mycket 

 stor betydelse, därför skulle säkerligen trävaruindustrien komma att utföra 

 arbeten, hvarför skogsvårdsmedel blefve anslagna. Den jordägande be- 

 folkningen i dessa trakter kan däremot pä grund af sin svaga ekono- 

 miska ställning ej i samma grad tillgodogöra sig skogsvårdsmedlen. En 

 del af denna befolkning måste dessutom för fyllande af sina lefnadsbehof 

 skaffa sig extra arbetsförtjänst samt därtill använda den arbetskraft, som 

 för jordbruket kan undvaras.» Så långt utdrag ur reservanternas yttrande. 



Vill man nu tillse, på hvad sätt de af kommittén föreslagna skogs- 

 vårdsafgifterna lämpligast böra användas inom ifrågavarande län, där 

 staten äger en så betydlig del af skogsmarken, måste man erkänna att: 



Skogsvårdsafgift, som erlägges för virke från statens skogar, bör 

 användas till befordrande af ett direkt statsintresse. 



I inledningen till förutnämnda kommittébetänkande finner man, att 

 äfven under äldre tider Norrlands skogstillgångar användts till befordrande 

 af det, som då ansetts vara statens uppgift. Härom anföres följande. 



' I en uppsats i Skogsvårdsföreningens tidskrift, Fackupplagan 1913, i häftet har 

 detta bidrag för 191 1 efter nu gällande grunder beräknats till endast 63,585 kr., men äfven 

 detta är ett afsevärdt belopp. 



