SKOGSVARDSAKGIFIKRNAS ANVÄXDXINC. 423 



I det föregående har omnämnts, att landets bebyggande, bergsbru- 

 kets och sågverksindustriens understödjande under gångna tider ansetts 

 vara viktiga statsintressen, som borde tillgodoses vid regleringen af 

 Norrlands skogstillgångar. I vår tid torde såväl bergsbruket som såg- 

 verksindustrien kunna äga bestånd och vidare utvecklas utan direkt 

 understöd från statens sida, men landets bebyggande måste fortfarande 

 anses vara ett statsintresse. Detsamma torde visserligen kraftigast be- 

 fordras genom anläggning af järnvägar och andra kommunikationsleder, 

 men bebyggandet är dock äfven beroende af kommunalekonomien. Allt 

 för höga kommunalskatter motverka nämligen inflyttningen men befordra 

 utflyttningen, och genom utflyttningen bli skatterna för de kvarvarande 

 ännu högre. 



Kommunalckojioiuiciis understödjande inom ifrågavarande län är där- 

 för redan ur denna synpunkt en statens angelägenhet, men mera omedel- 

 bart har detta blifvit förhällandet på grund af vid riksdagen framställda 

 anspråk, att staten skulle direkt understödja de mest skatletyngda kom- 

 munerna, och igo8 års riksdag har äfven tillmötesgått dessa anspråk 

 genom att hos Kungl. Maj:t begära en utredning angående kommuner- 

 nas skattebördor. Bästa sättet att för framtiden minska skatterna för 

 Norrbottens och Västerbottens läns landskommuner är otvifvelaktigt, att 

 dessa kommuner få tillfälle att förvärfva skogsallmänningar. Ett bevis 

 härför utgöra de betydande inkomster, som de kommuner erhålla, hvilka 

 redan äga sådana allmänningar. 



När sockenallmänningar skola förvärfvas genom inköp, och om in- 

 köpssumman skall betalas genom skogens afkastning, komma de ekono- 

 miska fördelarna af ägandet af skogsmark naturligtvis ej att genast visa 

 sig, men däremot bör sockenallmänningens betydelse för skogsvärden 

 genast efter inköpet blifva gällande. 



Vid de afvittringar, som ägde rum under förra hälften af i8oo-talet, 

 bibehölls för kronans räkning i allmänhet endast obetydligare och mindre 

 väl belägna skogsmarker, men om kronans intresse då blef mindre väl 

 tillgodosedt, så har man dock sökt afhjälpa detta missförhållande dels 

 vid sedan dess verkställda afvittringar, dels äfven genom att från och 

 med 1875 för statens räkning årligen inköpa skogsmark, men ännu har 

 ej något blifvit gjordt för att till förvärfvande af sockenallmänningar 

 förhjälpa de kommuner, hvilka sakna sådana, därför att afvittringen inom 

 dem ägt rum före 1876. 



Att bildandet af sockenallmänningar och andra allmänningsskogar 

 medför stora fördelar med hänsyn såväl till skogsvården som till kom- 



