4 24 K. LAGERMAN. 



munalekonomien har nu länge varit insedt, och genom enskilda motio- 

 närers förslag har frågan härom flera gånger varit föremål för riksdagens 

 behandling. 



Ledamoten af riksdagens första kammare herr C. P. AV BURÉN 

 föreslog: 



dels 189g bildandet af en lånefond, från hvilken räntefria lån skulle 

 utlämnas i och för bildandet af kommunalskogar, 



dels 1 90 1 en höjning af anslaget till skogsodlingens befrämjande 

 samt alt detsamma, förutom till understöd åt enskilda skogsodlare, äfven 

 skulle få användas till utdelning åt landsting, som anslagit medel till 

 inköp af skogsmark för bildande af länsallmänningar. Båda dessa motio- 

 ner blefvo dock af statsutskottet afstyrkta på den grund, att en kom- 

 mitté blifvit tillsatt för utredning af frågan om en tillfredsställande vård 

 af de enskilda skogarna. Beslut i ämnen rörande denna fråga ansågs 

 därför då ej böra fattas, och denna utskottets hemställan blef äfven af 

 riksdagen godkänd. 



Enligt förslag af förutnämnde herr C. P. AF BuRÉN har däremot 1904 

 års riksdag aflåtit en skrifvelse till Kungl. Maj:t med begäran om för- 

 slag till lagstiftning angående gemensamhetsskogar för kommuner, kor- 

 porationer och enskilda. Motionären hade äfven föreslagit, att, där så 

 behöfdes, medel till inköp af skogsmark skulle förskotteras af staten, 

 hvilken skulle få betalning härför, när skogens afkastning det medgåfve. 

 Riksdagen ansåg dock, att frågan om anskaffande af medel till inköp af 

 skogsmark ej borde upptagas till pröfning, förrän den begärda lagstift- 

 ningen kommit till stånd. 



Med anledning af motion i andra kammaren aflät 1907 års riksdag 

 till Kungl. Maj:t en skrifvelse med begäran om förslag till lagbestäm- 

 melser, hvarigenom, då så vore lämpligt, skogsvårdsstyrelserna skulle få 

 använda skogsvårdsafgifter äfven till inköp af den mark, som skulle 

 skogsodlas, och skulle denna mark bli en länsallmänning. 



Vid 1 9 10 års riksdag väcktes i andra kammaren förslag om skrif- 

 velse till Kungl. Maj:t med anhållan om förslag till lagbestämmelser, 

 hvarigenom bildandet af sockenallmänningar kunde befordras. I sitt 

 jyttrande öfver denna motion anförde jordbruksutskottet, att, enär redan 

 1904 års riksdag öfverlämnat denna fråga till Kungl. Majits pröfning, 

 den föreslagna skrifvelsen icke torde vara erforderlig för att förslag i 

 ämnet måtte komma att af Kungl. Maj:t föreläggas riksdagen. Vid 

 frågans behandling i riksdagen godkändes äfven denna uppfattning, 

 sedan under den förda diskussionen uteslutande yttranden i motionens 

 syfte förekommit inom båda kamrarna. 



