NOTISER. 443 



Sådana ])laner hafva af styrelsen fastställts sedan mera än tio år tillbaka, utan att de 

 mindre skogsägarna annat än i vissa undantagsfall häraf föranledts att inslå på den väg bolagen 

 bcträdt. Ej heller de afdikningar med flera arbeten, som å statens och vissa bolags skogar 

 i lappmarkerna utförts under tiden frän senare hälften af iSgotalet, hafva förmätt hemmans- 

 ägare att i nämnvärd omfattning följa de gifna exemplen. Den mindre skogsägaren saknar 

 nämligen medel för sådana arbeten, som icke omedelbart eller åtminstone inom närmaste 

 framtiden lämna afkastning. Här måste sålunda staten träda stödjande och hjälpande emel- 

 lan. Kommitténs reservanter hafva angifvit den rätta vägen härför. På extra stat borde 

 årligen anvisas ett anslag af minst det belopp, hvartill utsyningsafgifterna, som borde bibe- 

 hållas, sammanlagdt uppgå. Detta anslag borde genom en nämnd, sammansatt pä liknande 

 sätt som de nu inom Västerbottens och Norrbottens län verksamma skogsvärdsnämnderna, 

 göras tillgängligt för att bereda lappmarkens hemmansägare stöd och hjälp vid utförande af 

 skogsvårdsarbeten. Dessa äter borde planläggas af skogsstatens tjänstemän efter öfverlägg- 

 ning med hemmansägarna, helst i samband med utsyningsförrättningar. Styrelsen, som i 

 denna del helt ansluter sig till reservanternas förslag, (år tillika erinra, att jägmästarna kunna 

 under besök å hemmansskogarna diskutera förslag om afverkningsbeloppens höjande, därest 

 vissa åtgärder vidtagas för markens förbättring samt skogens föryngring och vård. En dylik 

 höjning kan alltså ifrågakomma utan att hemmansägaren betungas med de ganska afsevärda 

 kostnader, som äro förenade med upprättande af fullständiga skogshushällningsplaner. 



Statsanslaget torde alttsä böra lämnas till skogsvärdens främjande ä enskildes skogar 

 inom lappmarken samt i Särna socken med Idre kapellag i Dalarna. För att disponera dessa 

 medel och i öfrigt verka för skogsvärdens främjande, torde, på sätt nyss är sagdt, skogs- 

 värdsnämnder böra anordnas, en för Västerbottens läns lappmark, en för Norrbottens läns 

 lappmark och en för Särna socken med Idre kapellag. 



I öfverensstämmelse med hvad sålunda anförts får styrelsen i underdånighet hemställa: 



a) beträffande kustlandet i Västerbottens och Norrbottens län: 

 att skogsvårdsstyrelser mä inrättas enligt därom afgifvet förslag; 



att skogsvårdsafgifter mä utgå för virke frän enskildes skogar och ställas till skogs\årds- 

 styrelsernas disposition; 



att därjämte till dessa styrelsers förfogande ställas statsmedel, som pä extra stat anvisas, 

 hvilka i män af behof må an\'ändas för skogsvårdens främjande å skogar, som ägas af den 

 jordbrukande befolkningen ; 



b) beträffande lappmarkerna och Särna socken med Idre kapellag: 



att på extra stat anvisas statsmedel, till belopp minst motsvarande utsyningsafgifterna 

 inom samma områden, att disponeras af skogsvärdsnämnder till skogsvårdens höjande ä skogar, 

 som ägas af den jordbrukande befolkningen; samt 



att i skogsstatens tjänstemäns uppdrag skall ingå att såväl teoretiskt som praktiskt 

 verka for skogsvärdens höjande äfven å jirivatskogarna. 



Slutligen far styrelsen, dä nu utgående utsyningsafgifter i vissa fall i det föregående 

 berörts, härom hänvisa till sitt denna dag afgifna underdåniga utlåtande, angående utsynings. 

 afgifter. 



Stockholm den 15 september 1913. 



Underdånigst: 



KARL FREDENBERG. 



Th. ÖRTENIil.AD. Fr. GlOnEI.. TH. HERMEr.lN. Gerh. .\i.ex.\nderson. 



A'. G. G. Ä'orl/njo^. 



