FRÄN 191,5 Ars riksdag. 47 i) 



för Gottland gällande bestämmelserna, men uttalade att de borde träda i kraft 

 redan en vecka efter det densamma frän trycket utkommit. 



I anledning af en af hr Pers väckt motion (se sid. 120, h. 2 — 3) beslöt 

 riksdagen hos Kungl. Maj:t anhålla om utredning, huruvida icke, beträffande 

 Kopparbergs län, i afbidan på slutlig lagstiftning angående nyttjanderätten till 

 sådan samfälld skog, som i motionen afsåges, Konungens Befallningshafvande 

 i länet kunde tillerkännas befogenhet att, på ansökan af delägare och efter 

 öfriga delägares hörande, där förhållandena sådant påkalla, tillsvidare förbjuda 

 afverkning annat än efter utsyning å dylik skog, samt därefter för riksdagen 

 framligga de förslag, hvartill utredningen kunde föranleda. 



Ofriga motioner rörande skogslagstiftning (se sid. 120, h. 2, 3) afslogs 

 af riksdagen. 



Undervisning i skogsvård. På grund af motion af herr O. Lundgren 

 (se sid. 120, h. 2 — 3) beslöt riksdagen anhålla, att Kungl. Maj:t ville vid- 

 taga lämpliga åtgärder i syfte att sådana planteringsdagar med därtill hörande 

 undervisning i skogsvård, som i K. brefvet af den 28 februari 1908 omnämnes, 

 måtte anordnas icke endast, såsom hittills föreskrifvits, vid de egentliga folk- 

 skolorna pä landet, utan vid hvarje statsunderstödd skola, där sä lämpligen 

 kan ske. 



Renbetet i Norrbotten. Med anledning af motion af hr K. Haok 

 m. fl. beslöt riksdagen anhålla, att K. Maj:t ville låta verkställa utredning, 

 huruvida och i hvad mån den rätt, som pä grund af 27 ^ i lagen om de 

 svenska lapparnas rätt till renbete i Sverige m. m. den i juli 1898 tillkommer 

 bofasta inom Norrbottens läns lappmarker att äga renar och för dem begagna 

 sig af lapparnas rätt till renbete, mätte kunna begränsas, samt för riksdagen 

 framlägga det förslag, som af denna utredning kan föranledas. 



Ofriga motioner i skogsfrägor såsom anskaffade af tallfrö (se sid. 120, 

 h. 2 — 3), anslag till Malmöhus läns skogsvårdsstyrelse (se sid. 120, 

 h. 2 — 3), afdikningsanslag (se sid. 121, h. 2 — 3), kronodomäner (se 

 sid. 121, h. 2 — 3), och själfständiga jordbruk frän norrlandsbohigens egen- 

 domar (se sid. 122, h. 2 — 3) blefvo af riksdagen afslagna. 



Befrielse från skattskyldighet för skogsmark, som ej inbegripits i 

 kronoarrendet. Med bifall till Kungl. Maj:ts därom gjorda framställning beslöt 

 riksdagen, att K. Maj:t i öfverensstämmelse med angifna grunder skulle äga 

 rätt medgifva arrendator af sådan genom domänstyrelsens försorg utarrenderad 

 kronoegendom, hvars skogsmark icke inbegripits i arrendet, Ijefrielse frän skyl- 

 dighet, som enligt arrendekontraktet må åligga honom, att ansvara för vissa 

 å egendomens skogsmark belöpande kommunala utskylder. 



I sammanhang härmed anvisade riksdagen ])ä extra stat för är 19 14 

 ett förslagsanslag af 40,000 kronor att enligt berörda grunder och af Kungl. 

 Maj:t meddelade närmare föreskrifter tilldelas dylika arrendatorer såsom godt- 

 görelse för utskylder af ifrågavarande slag, hvilka förfallit till betalning under 

 åren 19 10 — 1913 och blifvit af arrendatorn erlagda. 



Förslaget till ny expropriationslag (se sid. 119, h. 2 — 3) har af 

 Riksdagen afslagits. 



