UPPSALA LÄNS LANDSTINGSOMRADK. I 3 



förhoppning, att gynnsammare förhållanden under kommande är skola in- 

 träda. Rörande en del andra orsaker, som lägga hinder i \ägen för att skogs- 

 odlingen inom länet skall få den omfattning, ändamålets vikt kräfver, ber 

 skogsvärdsstyrelsen få hänvisa till några uttalanden, som gjordes i förra 

 årets berättelse, särskildt i fråga om utmarkernas användning till beteshagar. 

 Af stor betydelse för skogsåterväxtens befrämjande är emellertid 

 den inskränkning i betesrätten ä ohägnad mark, som genom kungl. kun- 

 görelse den 9 februari 191 2 vidtagits, i det att härigenom inom Upp- 

 sala län betning af såväl får som getter förbjudits å-mark, som är till 

 gemensamt mulbete upplåten. Som redan i förra årets berättelse med 

 delades, anhöll skogsvårdsstyrelsen om Konungens befallningshafvandes 

 medverkan till åstadkommande af denna inskränkning, och enligt lands- 

 tings- och hushållningssällskaps lifliga tillstyrkan, gjorde Konungens be- 

 fallningshafvande framställning till Kungl. Maj:t med nämndt resultat. 

 Skogsodlingarna under året företogos under ganska gynnsamma 

 väderlekförhållanden, ehuru dock den tidiga höstfrosten förstörde en del 

 .sent utvecklade och därför ej motständ.skraftiga plantor. Som vanligt 

 synes granen vara det af våra trädslag, som mest lider skada af frosten, 

 och detta i sådan grad, att man måst uppgifva tanken på att använda 

 gran på lågt belägna och för frosten lätt utsatta marker, trots att jord- 

 månen i allmänhet just på dessa platser är den för trädslaget lämpli- 

 gaste. Den gamla regeln, att granen bör odlas i dälderna, tallen på höj- 

 derna, synes därför ej stå sig i Uppland. 



Vid sina skogsodlingar har styrelsen hufvudsakligen användt sig af 

 omskolade plantor, som pä grund af sin storlek och sitt kraftiga rot- 

 .system bättre kunna motstå skador genom uppfrysning, gräsväxt, torka 

 och andra olägenheter, hvilka så ofta åstadkomma svåra förstörelser på 

 skogskulturer i Uppland. Med den omfattning, skogsodlingarna numera 

 fått, .ställer det sig dock mycket svårt att tillgodose hela behofvet en- 

 dast med omskolade plantor, som ju högst afsevärdt fördyra såväl arbetet 

 i plantskolorna, som ute i markerna, och styrelsen har därför efter åtsklliga 

 lyckade försök med oomskolade plantor, ett- eller tvåårig tall och två -eller 

 treårig gran, börjat att till därför lämpliga marker utsända sådana. Allt- 

 fortfarande måste dock på de flesta ställen omskolade plantor användas. 

 Vid utdelningen af frö och plantor har .skogsvärdsstyrel.sen följt 

 samma principer som förut, nämligen: 



dels kostnadsfritt till mindre bemedlade hemmansägare för skogsodling 

 å af ålder kala eller före år 1905 afverkade marker, äfvensom till sko- 

 lor för anordnande af planteringsdagar, 

 dels mot nedsatt (hälft) pris till öfriga skogsägare inom länet för skogs- 

 odling å förutnämnda marker. 



