Skogsvårdsstyrelsens inom Älfsborgs läns landstings- 

 område berättelse för år 1912. 



I enUghet med kungl. förordningen om skogsvardsstyrelser af den 

 24 juli 1903 får skogsvårdsstyrelsen inom Alfsborgs läns landstingsom- 

 råde härmed vördsamt afgifva redogörelse för sin \erksamhet och för- 

 valtning under 1912. 



De enskilda skogarnas tillstånd och skötsel. 



Då skogsvårdsstyrelserna nu under ett flertal år haft att härom at- 

 gifva berättelser och då några afsevärda förändringar i fråga om sko- 

 garnas tillstånd och skötsel icke kan så märkbart särskiljande framträda 

 från det ena året till det andra, får styrelsen i hufvudsak hänvisa till 

 sina föregående årsberättelser och nu endast i kort sammandrag anföra 

 hvad som kan anses särskildt beröra det år berättelsen afser. 



Därvid torde i främsta rummet med tillfredsställelse kunna framhål- 

 las, att ett märkbart och lifligt intresse för skogens bättre vård börjat 

 vakna, dels genom att ett flertal skogsägare vidtaga gallring af ung- 

 skogsbestånd och röjning af hyggen samt att på flera ställen, där at- 

 verkning skey, fröträdsställning anordnats, och dels att skogsodling af 

 såväl äldre som }-ngre kalmarker mera börjar beaktas. Ännu återstår 

 ju oändligt mycket och många år komma helt säkert att förflyta innan 

 den stora allmänheten tillfullo lärt sig inse betydelsen af pä rätt sätt 

 utförda afverkningar och en god skogsvård, men det är att hoppas att 

 fortsatt upplysning härom, äfvensom att de föredömen, som redan nu 

 kommit till stånd, skola bära god frukt för framtiden. I hög grad önsk- 

 ligt vore, om en utredning angående förhållandet emellan den årliga af- 

 verkningen och tillväxten af skogarna inom länet kunde komma till 

 stånd, på sätt som genom statsanslag skett inom Värmlands län, ty då 

 kunde med tillförlitlighet inför allmänheten framhållas den årliga öfver- 

 afverkning, som nu alldeles säkert äger rum, men som allmänheten icke 

 tror eller vill tro föreligga. Och det är att antaga, att en dylik utred- 

 ning skulle hos de flesta verka återhållande i och för den sköfling af 

 växtliga 40 ä 50 åriga ungskogar, som nu allt för ofta kommer till synes. 



