2 PER ÖDMAN 



ägande skogar, uppgivas också hava i viss mån bekräftat de sålunda gjorda 

 beräkningarna. Någon metodisk utredning av virkesförbrukningen till 

 husbehov utöver sistberörda, mera lokala undersökningar har emellertid, 

 såvitt jag känner, hittills icke förekommit vare sig i vårt land eller i ut- 

 landet, om man bortser från de försök i detta hänseende, som omkring 

 år 1 91 o verkställdes i Finland på föranstaltande av skogsvårdsföreningen 

 Tapio i Helsingfors. Även här hava emellertid de teoretiska beräkningarna 

 lämnats alltför fritt spelrum för att erbjuda fullt tillförlitliga resultat, och 

 några sammanställningar av statistiska fakta, som kunna belysa problemet 

 från olika svnpunkter, föreligga icke, åtminstone såvitt jag kunnat utleta. 

 Sålunda har t. ex. brännvedsförbrukningen i detta fall beräknats uteslu- 

 tande med hänsyn till åtgången för person, ehuruväl anledning finnes an- 

 taga, att densamma snarare är beroende av eldstädernas antal. Den årliga 

 förbrukningen av stängselvirke har uppskattats så, att man först beräk- 

 nat den genomsnittliga förekomsten av gärdesgårdar per hektar odlad 

 jord och därefter begagnat sig av statistiska uppgifter rörande den odlade 

 jordens omfattning inom landet. Slöjd- och byggnadsvirket har slutligen 

 helt enkelt beräknats utgöra en viss procent av hela brännvedsbeloppet. 

 Även om sålunda vissa enskildheter i den finska undersökningen kunna 

 erbjuda intresse, torde den i hela sin omfattning knappast kunna göra an- 

 språk på större tillförlitlighet. För att i någon mån fylla den brist, som 

 sålunda vidlåder vårt skogliga vetande, och för att tillika lämna ett välbe- 

 hövligt tillskott till vår fattiga skogsstatistik, har jag under åren 191 3 

 och 1914 på uppdrag av skogsvårdsstyrelsen i Västernorrlands län företa- 

 git en insamling av statistiskt material, avsett att, i mån förhållandena 

 medgåve, tjäna till ledning vid bedömandet av frågan rörande virkesför- 

 brukningens omfattning till husbehov inom länets landsbygd. 



Det av mig sålunda utförda arbetet är alltså att betrakta endast såsom 

 ett försök till frågans lösning, vilket måhända med de erfarenheter, före- 

 taget lämnat, jämväl i ett eller annat avseende må kunna tjäna till före- 

 bild vid framtida efterforskningar i ämnet. 



Betydelsen av en utredning rörande förbrukningen av husbehovsvirke 

 i och för sig får emellertid icke överskattas. Utan sammanhang med mot- 

 svarande undersökningar rörande ej mindre skogskapitalet och tillväxten 

 än även beträffande den inhemska förbrukningen i övrigt t. ex. till bränsle 

 och till byggnadsverksamheten inom städerna, måste den få allenast ett 

 begränsat värde. Helt visst torde i varje fall höga förbrukningssiffror 

 i detta hänseende i jämförelse med till buds stående uppgifter rörande den 

 till export avsedda virkesmängden kunna giva anledning till självprövning 

 och mana till sparsamhet i den inhemska virkeskonsumtionen såsom en 

 oeftergivlig förutsättning för förbättring i Sveriges handelsbalans med 



