18 PER ÖDMAN 



I jämförelse med hittills rådande uppfattning rörande virkesförbruk- 

 ning-ens omfattning till husbehov inom landet förefalla resultaten av mina 

 undersökningar måhända överdrivna och det torde icke vara alldeles ute- 

 slutet, att mina siffror äro i någon mån för höga, eftersom den modell- 

 gård, som framgått ur den företagna undersökningen, har att uppvisa 

 en större inägoareal än flertalet egendomar inom länet. ^ Men de antyd- 

 ningar rörande husbehovsförbrukningens omfattning, som kunna utläsas 

 ur det tillgängliga undersökningsmaterialet, äro i varje fall värda all upp- 

 märksamhet och ställa en maning till envar i Sveriges land att iakttaga 

 sparsamhet i hemmen i förevarande avseende. Undersökningarna hava 

 ju givit vid handen, att större delen av detta virkesbelopp — eller om- 

 kring 64 % — går till bränsle. Då det enligt fullt tillförlitliga prov en- 

 dast är en synnerligen obetydlig del av allt det i våra allmänt begagnade 

 ugnar framalstrade värmet eller omkring 6 % , som komm.er till nytta 

 — och således än mindre i öppna spisar — är det uppenbart, att även den 

 minsta förbättring i bränsleekonomien betyder besparing av avsevärda vir- 

 kesmassor, som kunna användas på ett för vårt land mera förmånligt sätt. 

 Man måste därföre såsom en första yttring av förståelse för betydelsen av 

 denna fråga hälsa med tillfredsställelse, att man nu i Norrlands landsbygd 

 börjar allmänt införa järnspisar i köken och vid ombyggnad av ladugårdar 

 och andra röthus använda cement eller tegel i stället för det mindre håll- 

 bara virket. På samma sätt tyda tecken på, att inskränkningar komma att 

 göras i ladornas antal på de norrländska gårdarna sam.t att hägnader 

 skola uppföras efter mer ekonomiska principer än hittills och virket vid 

 täckdikning utbytas mot tegelrör. Det är likvisst en början — det gäller 

 emellertid att på allvar taga itu med denna fråga, då ju en begränsning av 

 virkesförbrukningen till husbehov med blott 10 %, skulle möjliggöra en 

 ökad export till flera millioner kronors värde. 



Därmed skulle jag hava fullgjort den uppgift, som jag i första hand 

 uppställt för mig och som m.in arbetsgivare, skogsvårdsstyrelsen, lämnat i 

 m.ina händer. Jag har emellertid icke kvmnat neka mig nöjet att med 

 ledning av det föreliggande undersökningsmaterialet göra ett litet överslag 



^ I detta sammanhang bör anmärkas, att, därest man lägger arealen såsom grund för 

 dessa beräkningar, når man ett värde på husbehovsförbrukningen av virke inom länet, 

 som ganska väl stämmer överens med det, som erhållits med ledning av brukningsdelar- 

 nes antal, eller i förra fallet 1,553,365 kbm. och i senare fallet 1,897,206 kbm. Utgår man 

 däremot vid beräkningen från antalet personer, blir resultatet än högre och mer avskräc- 

 kande, vilket emellertid torde kunna tillskrivas befolkningens olika täthet å den rena 

 landsbygden å ena sidan, där dessa undersökningar företagits, och i stadsliknande sam- 

 hällen å landet såsom industricentra, järnvägssationer o. s. v., å den andra, vilka äro 

 kända för trångboddhet, ett förhållande, som givetvis bidrager till att nedbringa virkes- 

 åtgången per individ. 



