LIGNIN OCH LIGXIXREAKTIONER 51 



grund man haft att bygga på. Emellertid är en om än aldrig så väl 

 grundad teori dock ej detsamma som säkra fakta. Tydligt är ock, 

 att en så stor och världsomfattande industri som sulfitcellulosa bör 

 vila på en möjligast säker kunskap om ligninets kemiska byggnad, 

 åtminstone om de komplexer i detsamma som vid kokprocessen äro 

 verksamma. 



För växtfysiologerna karaktäriseras ligninet som nämnt genom de s. k. 

 ligninreaktionerna, framförallt Wiesners reagens, floroglucin och saltsyra, 

 som giver en röd färg. Goda reagens äro ock aromatiska aminer, som 

 i sur lösning i regeln framkalla gula färger. 



Nu känner man, att vanillin med floroglucin ger en röd färg och 

 med aromatiska baser gula färger. Det har därför ganska allmänt 

 antagits, vilket SlNGER^ först påvisade, att ligninreaktionerna skulle härröra 

 av vanillin, som i så fall väl borde utgöra en beståndsdel av ligninet. 

 Detta antagande fick en viss grad av sannoUkhet, då V. Grafe " genom 

 smältning av intorkad sulfitavfallslut med kalk kunde framställa vanillin 

 till och med i kristalliserad form. Denna uppgift kunde jag verifiera genom 

 framställning av protokatekusyra direkt av lignin genom kalismältning. 



Efter mig har ock H. A. ]\Ielaxder (Tekn. tidskr. 1918, s. 147) arbetat 

 med lignosulfonsyrans smältning med kali och därvid erhållit protokateku- 

 S)'ra och vid försiktig smältning i ringa mängd vanillinsyra, alltså 

 resultat, som voro i fullständig överensstämmelse med Grafes försök, 

 vilka han dock ej omnämner, oaktat jag framhållit dem såsom över- 

 ensstämmande med min hypotes i ett arbete, som han citerar. Han vill 

 uttryckligen vindicera åt sig själv upptäckten i fråga, t\- min fram- 

 ställning av protokatekusyran kasserar han, alldenstund jag ej angivit, 

 huru smältningen utfördes. Detta må han gärna göra, men Grafes försök 

 kunna ej ignoreras, de voro utförda på den berömde Wiesners laboratorium, 

 och det fanns ej minsta skäl att betvivla dem. I\litt enkla försök avsåg 

 endast att visa, att även ligninet själv giver protokatekusyra. 



Särdeles viktiga indicier för ligninets byggnad äro ock de av mig 

 framhållna fakta, att i barrvedstjäran finnas följande föreningar: 



I CH^ CH.. CH, (i) 



C^h}, och, ' . . : (3) 



\ OH (4) 



n-propylkreosol 



' Monatsh. f. Chemie 3. s. 409. 

 - Sitzungsber. d. Wien. Akad. d. Wiss. 1904. 



^ Beiträge z. Kenntnis d. chem. Zusammensetzung des Fichtenholzes, Berlin 1911 (även 

 Sv. Papperstidning 19 16). 



