62 TORSTEN LAGERBERG 



angrepp ursprungligen förskonade inre partierna, så att rötkroppen slutligen 

 blir solid. 



Grannir 6. Stammen hade brutits vintern 1910 — 191 1 vid en diameter 

 av 2 cm. Brottytan var fullständigt övervallad. Röta hade icke kommit 

 till utveckling, vilket icke är annat, än vad som kunde väntas. Brott 

 vid klenare dimensioner bli nämligen både lättare kådindränkta och 

 framför allt snabbare övervallade, och rötbildning är därför i regel utesluten. 



2. Topprötor från Östra Holmträsk. 



I den lista, som åtföljde de insända proven, fuunos för de olika 

 stammarna uppförda dels diametern vid brottstället dels längden av den 

 för blotta ögat synliga röta, som kommit till utveckling, mätt från brottet 

 och angiven i engelska tum. I nedanstående tabeller ha dessa värden 

 omräknats i centimeter. 



I de flesta fall har jag fullt exakt kunnat bestämma skadornas ålder 

 genom att mikroskopiskt undersöka övervallningsveden. Detta förfarings- 

 sätt var nämligen nödvändigt, då övervallningsvedens tjocklek ofta icke 

 översteg i mm (på det lufttorra materialet). Härav framgick, att flertalet 

 av de toppbrott, som kunnat kontrolleras, uppkommit under vintern 

 1910^ — igii med undantag av tvenne, n:r 19 och 23, vilkas övervallningsved 

 endast innehöll 6 årsringar. Dessa stammar tillhörde sålunda snöbrotts- 

 perioden 191 2 — 19 1 3, vilken i mitt Nybomaterial var representerad med 

 icke mindre än 29 nummer. Däremot har jag icke kunnat fastställa 

 tidpunkten för stambrotien hos n:r i, 5, 7, 10 och 21, då någon 

 övervallningsved icke fanns tillgänglig för undersökning å dessa prov. 

 Om jag emellertid i det följande för dem till samma grupp som huvud- 

 massan, d. v. s. låter dem tillhöra snöbrottsperioden igio — 191 1, vilket 

 även torde vara fallet, så föreligger alltså här den möjligheten, att de 

 värden, som på sådana grunder uträknats för dessa rötors årliga tillväxt, 

 icke äro exakta. 



I nedanstående tabeller I och II har jag även angivit variationerna i 

 årsringsbredden inom rotveden. Då tvenne siffror samtidigt förekomma, 

 gäller den första för årsrin garna närmare märgen, den andra åter de 

 mera perifera. Måtten äro emellertid tagna på ett lufttorrt material, och 

 ha sålunda givit något för låga värden. 



