A R \' I D X I L S S O X 



ARREXDELAGSTIFTXIXGEX FÖR 

 SKOGSBYGDEXS SMÅBRUK. 



I. Inledande föredrag 

 vid Svenska skogsvårdsföreningens extra sammanträde den 24 nov. 1920. 



nr T ppenbart är väl, att det lagstadgade förhållandet mellan skogs- 

 I ägaren ä ena sidan samt brukarne av torp och andra små iord- 



V J brukslägenheter i skogarna å andra sidan måste få väsentlig inver- 

 kan på det bättre skogsbruket och dess fortsatta utbredning i samma mån, 

 som arrendelagarna skärpas med bestämmelser, vilka skogsägaren måste 

 finna särskilt betungande eller orättvisa. Den som icke har en omedel- 

 bar förnimmelse härav genom erfarenhet från skogsbygder med små- 

 bruk av förevarande slag i stort antal, torde fa detta klart för sig, om 

 man gör en överblick över arbetsförhållandena i olika landsändars 

 skogsbygder och över behovet av ändringar i dessa arbetsförhållanden. 



I stort sett är det ju så, ati skogsskötseln i de väsentliga delarne 

 av Norrland och Dalarne ännu är mindre grundlig. Avverkningen be- 

 drivas där å enstaka stora trakter, dit hästar och folk vallfärda om 

 vintern oftast långa vägar, ibland till och med å vägar så långa som 

 vårt land är brett. Man rustar ut sig för ett mer eller mindre låne- 

 varigt ödemarksliv under provisoriska logis- och bostadsförhållanden. 

 Det utstämplade virket utdrives i den mån det har avsättningsbara 

 dimensioner, är lämpligt att flotta el. dyl. Om somrarna ligga sko- 

 garna i stort sett öde. Detta senare totalintr}-ck kan ej avlägsnas 

 av de enstaka kolvedshuggarna, där kolningen mer undantagsvis än som 

 regel är lönande, och ej heller av några enstaka förekommande dik- 

 nings-, skogsodlings- eller stämplarelag. 



De flesta av dem, som här arbeta i skogen, hava sålunda långt 

 och ofta mycket långt till sina hem. Detta i förening med arbetenas 

 periodiska och ambulerande karaktär skapar påtagliga förutsättningar 

 för tillkomsten av ett skogsarbetarproletariatet, som det givetvis är en so- 

 cial uppgift av högsta rang att snarast få ersatt med bofasta skogs- 

 arbetare. 



I sydhgare trakter går det annorlunda till. A bruksskogarna i det 

 relativt vidsträckta Bergslagen t. ex. är det vanligt, att en stor vid 



.:<• Skogsvardsjöreningeni Tidikrift iqiu. Serien A. 



