70 ARVID NILSSON 



mål. Dessa markegångstaxor hava även den svagheten, att de fixeras 

 endast en gång om året, vilken svaghet vid våra dagars hastiga värde- 

 förändringar kan bliva rätt framträdande. 



En annan grund för dylika glidande löneskalor skulle tyckas före- 

 ligga i Socialstyrelsens regelbundet offentliggjorda indextal för levnads- 

 kostnadernas förändring. För huggarelöners reglering skulle dessa in- 

 dextal möjligen kunna användas, i all synnerhet som Socialstyrelsen 

 enligt uttalande av dess chef, vill fördjupa och utvidga de grundläg- 

 gande prisundersökningarna och giva skilda indextal för olika delar av 

 landet. I mina hemtrakter hava vi försöksvis infört självreglering av 

 arbetsprisen med hjälp av dessa indextal pä en skogsförvaltning för en 

 femårsperiod. Svårare bleve det emellertid att använda dessa indextal 

 vid körlönernas jämkning, emedan sådana faktorer som foder-, häst- 

 och redskapsvärden icke ingå i de nu föreliggande indextalen. Priset 

 på kördagsverket borde ju även representeras i indextal för körlöners 

 reglering liksom mansdagsverkspriset borde vara med i huggarnes in- 

 dextal. 



Ofrånkomligt är emellertid, att ingen som helst god beräkningsgrund 

 för glidande löneskalor ät skogsarbetet ännu föreligger, och även om 

 sådan grund kunde åvägabringas, bleve det självfallet lika motbjudande 

 för såväl skogsägare som skogsarbetare att kontraktera arbetspriser 

 för mycket långa tidsperioder, innan många års erfarenhet om sådana 

 löneskalors användbarhet förelåge. Lika ofrånkomligt är, såvitt jag 

 förstår, att glidande löneskalor måste prövas, om man skall kunna i 

 någon mån tillmötesgå behovet på längre arrendetider. Men härifrån 

 till lagstadgade långa kontraktstider för dessa skogssmåbruk borde ste- 

 get vara långt. 



Nu tillämpas som bekant med stöd av allmänna arrendelagen myc- 

 ket korta, ofta till och med endast ettåriga arrendetider å dessa små- 

 ställen på grund av svårigheterna att förutbestämma prislistor för längre 

 tid framåt. 



Men detta resonnemang avfärdar mången entusiast för torparnas väl 

 med den invändningen, att det behöves inga glidande skalor och inga 

 prislistor alls. Det går ju an att göra så, som Norrländska arrendela- 

 gen nu medgiver beträffande de arrendatorer den avser, att skogsarbe- 

 taren gives rätt att säga upp sitt kontrakt när som helst och att en- 

 dast skogsägaren blir bunden för lång tidsperiod (Norrlandslagen har 

 ju här minst 15-åriga arrendetider, bindande endast för markägarna). 

 Huvudsaken är ju, säger man, att skogsarbetaren blir fri och obunden. 

 Om nu en dylik lagförskriven olikställighet mellan kontrakterande 

 parter överhuvud taget skall anses förenlig med billighet och rättvisa 



