98 LARS-GUNXAR ROMELL 



bakterier iakttagas. Vid kulturförsök på näragar med snitt eller raspat 

 trä från desinficierade resp. ej desinficierade skott uppträdde alltid de 

 karaktäristiska kolonierna av modifikationsbakterien, när ympmaterialet 

 hämtats från de senare, aldrig när det härstammade från de förra. Man 

 kan bl. a. göra den invändningen, att oxalatet kan ha verkat utvecklings- 

 hämmande i kulturerna, och att därför inga bakteriekolonier kommo till 

 utveckling. Dock tyda onekligen resultaten av de korsningsförsök, 

 VAN DER WOLK anställde, pä att han ändå har rätt. Jag övergår att 

 redogöra för dessa. 



Vid korsning mellan blommor av ej desinficierade vita skott och 

 normala lönnblommor gåvo båda de reciproka korsningarna vit avkomma 

 (13 resp. g individ). För korthetens skull kallar jag här och i det följande 

 de på det karaktäristiska sättet ombildade skotten vita, de av normalt 

 utseende gröna. Kontrollförsök med grön X grön resp. vit X vit gåvo 

 uteslutande grön resp. vit avkomma (22 resp. 19 individ). Vid korsning 

 mellan desinficierade vita skott och gröna blev resultatet däremot en 

 intermediär (mosaik-) bastard (13 individ). 



Detta resultat synes onekligen, trots det beklagligt ringa individtalet, 

 övertygande tala för att den originella kemoterapien lett till ett positivt 

 resultat. Under sådana förhållanden få VAN DER WOLKS experiment 

 ett ytterligare stegrat teoretiskt intresse. Innan vi övergå till en liten 

 diskussion härav, må emellertid först redogöras för ett av VAN DERWolks 

 korsningsförsök, som gav ett från de andra avvikande resultat. I ett fall 

 hade VAN DER WOLK med sin bakteriekultur ympat ej en hel kvist, 

 utan endast en ung blomställning. Efter 2^/2 veckor var denna utvecklad, 

 men förrådde till det yttre ej något om närvaron av bakterierna. Den 

 användes nu till korsning med normala lönnblommor, och resultatet blev: 



oympad som fader, ympad som moder: 7 vita plantor, 

 ympad som fader, oympad som moder: 6 gröna plantor. 



Tyvärr utfördes endast ett dylikt försök. 



Om vi nu till sist skulle försöka oss på en diskussion av den teoretiska 

 betydelsen av VAN DER WOLKS försök, så börja vi kanske bäst genom 

 att söka klassifiera hans resultat efter genetikens kategorier. Låt oss se: 

 genom ympning av lönnskott med en viss bakterie förändras i 100 % 

 av fallen dessas karaktär på ett ytterst karaktäristiskt, väldefinierat 

 sätt. Detta är ingenting principiellt nytt eller ovanligt. Det är 

 alldeles en parallel till det ofta anförda fallet med Primula sinensis 

 rubra, som vid 20"" alstrar röda, vid 30" vita blommor. Det är 

 en klar modifikation. Lönnens ärftliga konstitution är sådan (varför 

 angår oss icke; vi äro nu endast genetiker), att den utan bakterier (vid de 



