OM ARTBILDXIXGSPROBLEM 99 



t. ex. i Holland härskande temperaturförhållandena etc. etc.) bildar skott 

 med blad och blommor av det utseende, vi känna som lönnens normala; 

 med denna speciella bakterie i sina vävnader däremot, d. v. s. under 

 inflytande av den nya »inre miljö» denna skapar, skott med vita, 

 smalflikiga etc. blad, enkönade blommor o. s. v. Avlägsna vi nu bakterien, 

 förbli de modifierade skotten fortfarande modifierade, även de ny- 

 utväxande bladen äro fortfarande vita, smalflikiga etc. Detta är 

 redan en smula märkligare, dock ej så farligt. Parallelen med Primida 

 shiensis riibra räcker ännu till något så när. Om en sådan primula 

 odlats en tid vid 30° och utvecklat vita blommor men sedan flyttas 

 exempelvis till 20'. förbli de vita blommorna alltjämt vita. Endast 

 de blommor, som växa ut sedan växten flyttats till zo., få åter den 

 röda färgen. 



Låt oss nu gå till korsningsförsöken. Vid korsning av bakteriehaltiga, 

 vita skott med normala blev avkomman till 100 °o vit, modifierad. 

 Här räcker ej parallelen med vår primula längre, men det är ej farligt, 

 vi ha andra att tillgå. \"\ kunna förklara resultatet som en överföring 

 av modifikationsorsaken, vilken intet har med äkta ärftlighet att göra, 

 eller i värsta fall som en »efterverkan». Uet sista av de försök, vi 

 refererade ovan, där endast blomställningen ympats och där avkommans 

 utseende städse följde moderindividets, är från genetikens synpunkt 

 särskilt tilltalande, då det erbjuder osökta paralleler både med CORRENS' 

 och Baurs resultat över plasmatisk nedärvning av vitbrokighet hos blad 

 och med TOWERS Leptinotarsa-i6x's,ok, där förändringen genom värme 

 ej syntes på föräldradjuren, men väl på (dock, obs.!: en del av) avkomman. 

 Men övergå vi till vax der Wolks korsningsförsök mellan desinficierade 

 vitmodifierade skott och normala gröna, så svika oss alla paralleler. 

 Här är modifikationsorsaken avlägsnad, om vi anse VAX DER WOLKS 

 resultat och slutsatser riktiga, och likväl är avkomman ingen vanlig 

 lönn, utan vitspräcklig, med smala spetsiga bladflikar, i bladformen mera 

 lik modfikationen än normal lönn. Nu är olyckan den, att VAX DER WOLK 

 ej följt denna bastard längre än i en generation, eljes hade vi haft mera 

 material till spetsfundiga utläggningar. Så mycket är säkert, att det 

 möter svårigheter redan med hänsyn till dessa ärftlighetsresultat att 

 längre använda etiketten modifikation, som i början av vår diskussion 

 passade sä bra. Här skulle mutation passa bättre som etikett, men då 

 möter den svårigheten, att den nya formen visade sig åtminstone halv- 

 dominant, vilket ej rätt anstår en förlustmutation (och andra finns det ju 

 icke, åtminstone enligt presence-absence-teorien, som visserligen redan 

 ligger i dödsryckningarna). Vidare är man ej så van vid en mutations- 

 procent av storleken 100. 



