102 GUNNO KINNMAN 



även i N. Reiersen: »Praktisk handbok i trävaruhanteringen» samt i 

 J. Dahlgren och G. Kuylenstierna : »Skogskalendern». 



I en uppsats »Till frågan om skogsbrukets ekonomi» i Skogsvärds- 

 föreningens tidskrift 1914 beröras dessa frågor av O. Eneroth. För 

 övrigt finnes i tryck en enda fullständig utredning om utbyte och vär- 

 de å sågtimmer, nämligen från Kronans sågverk Bjurfors och Karlsby, 

 utförd av dåvarande jägmästaren Adolf Welander\ 



Då sålunda tillgången på verkliga undersökningar i denna viktiga 

 fråga är så ringa, har jag ansett att föreliggande redogörelse möjligen 

 kan vara av intresse. 



Det var från början för att bereda de elever vid Skogshögskolan, 

 vilka stå under min ledning, tillfälle att sätta sig in i virkets försågning 

 samt att göra beräkningar över sågtimmers värde, som jag sommaren 

 1918 hos jägmästaren i Garpenbergs revir ERNST Jansson anhöll om 

 tillstånd att utföra provsågningar å Kronans tvåramiga sågverk därstädes. 

 Jag står till honom i den största tacksamhetsskuld för att han berett möj- 

 ligheter för undersökningen; jag har även honom att tacka för de flesta 

 sifferuppgifter, som erfordrats för värdeberäkningarna. 



Provsågningen anordnades så, att stockarna vid uppfordringsbanorna 

 uppmättes till längd i eng. fot och tum, diameter i kvartstum, dels i 

 topp inom bark, dels ä mitten på bark. Noggranna anteckningar gjor- 

 des även om materialets fördelning i rot- och toppstockar, fel å tim- 

 ret, såsom krökar, röta, kvistighet m. m., postning i ramarna, tidsåt- 

 gången, samt uppehåll i sågningen genom spiksågning, för ramarnas 

 smörjning m. m. Tab. i visar den uppställning som användes. 



Den sågade varan följdes sedan ut i brädgården, där virket uppmät- 

 tes. För att den vid sågen vanliga sorteringen skulle kunna följas, bi- 

 trädde förman eller sågställare vid mätningen. En tänkt justering ut- 

 fördes därvid, för att utbytet i justerad vara och i splittved skulle kunna 

 ungefärligen beräknas, så gott sig göra lät efter virkets utseende i rått 

 tillstånd. Den bortgång, som sker genom torksprickor i brädgården, 

 har alltså icke kunnat exakt bestämmas, ej heller har hänsyn kunnat 

 tagas till eventuellt uppkommande blåyta. — Anteckningarna hava in- 

 förts i en längd enligt tab. II. 



För timmer av 5" och 6" har den vid justeringen erhållna splitt- 

 veden hänförts till ved, på grund av dess dåliga beskaffenhet. 



Den för varje dimension utfallande mängden käpp och stav har även 

 uppmätts. Ribb och bakar kapas direkt i 1,2 meters längder och lastas 

 på »rävar», varefter veden går direkt till järnvägsvagnar och där uppmä- 



' Adolf Welander: Är sågverksdrift å Kronans skogar lönande? Skogsvårdsförenin- 

 gens Tidskrift 1916, sid. 719. 



