124 IN MEMORIAM 



förlade och uttogo avverkningarna, att de bättre motsvarade skogs- 

 hushållningens och beståndsvårdens krav än hushållningsplanernas be- 

 stämmelser, behövde icke frukta efterräkningar från byråchefen Kin- 

 bergs sida. Kinberg var ingen formskärare utan såg mera till det 

 praktiska resultatet, varför han i detta avseende skilde sig från många 

 av den tidens skogsmän som ibland hade en allt för stor vördnad för 

 utan framtidssyn uppgjorda skogshushållningsplaner. Kinberg var ock 

 synnerligen intresserad för frågan om bättre grunder för indelning av 

 de norrländska skogarna än de då gällande. Den snart sagt oöverstig- 

 liga svårigheten låg däruti, att endast grövre virke kunde avsättas. Se- 

 dan Örtenblad framlagt sitt kända förslag att med vissa modifikationer 

 grunda avverkningsberäkningen på normalskogsreformen, upptog do- 

 mänstyrelsen på Kinbergs initiativ detta uppslag i det nya indelnings- 

 cirkulär för Norrland, som år 1902 utgavs. Jämfört med förut gäl- 

 lande lämnade detta möjlighet till en betydligt riktigare beräkning av 

 avverkningen likasom det gav goda och kloka anvisningar för avverk- 

 ningens förläggande både i avseende å ett bättre vårdande av bestån- 

 den och ett bättre tillgodoseende av föryngringen. Att cirkuläret se- 

 dan i många fall slentrianmässigt tillämpades utan iakttagande av de 

 nödvändiga modifikationer, varom detsamma gav anvisning, var icke 

 Kinbergs fel. Den häftiga kritik, som sedan riktades mot detta cir- 

 kulär, sköt betydligt över målet, enär den dömde cirkuläret efter den 

 mången gång uppenbart oriktiga tillämpningen med förbiseende av 

 dess bestämmelser om iakttagande av vissa modifikationer. 



Ett annat exempel på Kinbergs framsynthet var hans ställning till 

 skogstorpsfrågan. Gentemot åtskilliga av de dåtida skogsmännen, som 

 förmenade, att tillkomsten av sådana torp endast skulle befordra åverk- 

 ningar och olaga jakt, ställde sig K. genast mycket förstående och in- 

 tresserad för denna fråga. Utom betydelsen av kolonisation i Övre 

 Norrlands stora ödebygder insåg han, att i framtiden avsevärt ökad 

 arbetskraft skulle behövas för dessa skogars skötsel. 



Med sitt varma intresse för våra skogar, sin initiativförmåga och 

 stora arbetsamhet samt sin vida framsynthet har Kinberg skapat sig 

 ett namn i vårt skogsväsendes historia, som städse med tacksamhet 

 skall ihågkommas. 



Byråchefen Kinberg var sedan 1872 gift med Maria Elisabeth For- 

 sell och sörjes närmast av henne samt sonen, notarien i kammarrätten 

 Knut Heribert Kinberg och dottern Lisa Maria Olivia, anställd i domän- 

 styrelsen. 



Karl Eredenberg. 



