SLUTENHET OCH SLUTEXHETSFAKTORER 187 



Den faktor, som närmast tillfredsställer dessa villkor, är beståndets 

 medeldiameter. Den kräver ej några andra mätningar i beståndet än 

 uppklavningen av ett antal stammar. Den erhålles därför alltid, så fort 

 en stamlista uppgöres. Den är starkt beroende av den täthet, under 

 vilket beståndet uppvuxit så, att ju tätare beståndet varit, dess smäck- 

 rare blir medeldiametern. Detta förhållande har kanske allra tydligast 

 framgått av de undersökningar, som utförts över gallringarnas verkan 

 inom bestånden [2S, sid. 121). Starkt samband framträder även i sådana 

 sammanställningar, som anträffas i SCHIFFELS undersökning över Dicht- 

 schluss och Lichtschluss (25, sid. 29) och hos Cajanxs (j, sid. 46 — 49). 

 Likaså kan hänvisning ske till SCHUBERGs arbeten. Slutligen kan som 

 gott exempel förhållandet inom en år 191 7 å Sörby kronopark uppmätt 

 serie bestånd anföras (tab. 2). 



Taö. 2. Å Sörby kronopark uppmätta glesa bestånd. 



I I P r o v y t a 



II III IV V I VI 



Växtlighetsgrad enl. Maass 0.55 



Ålder år 1 1 2 



Medeldiameter, observerad 26,8 



» ber. enl. Maass 21.3 



Dpbs : Di-er 125 



Stamantal observerat 449 



» ber. enl. Maass 985 



Sber : Sobs 219 



Skillnaden mellan de verkligen observerade och de enligt Maass be- 

 räknade diametrarna uppnå värden från 20 till 70 ?4) av de beräknade 

 diametrarna. Denna betydande skillnad framkallas av ett synnerligen 

 lågt stamantal jämfört med det enligt INIaass beräknade. Diameterns 

 beroende av stamantalet framgår särskilt tydligt vid jämförelse mellan 

 de angivna relationssiffrorna för observerade och beräknade diametrar 

 och stamantal. 



Sambandet mellan diameter och stamantal är följaktligen synnerligen 

 starkt. Dessutom förändrar sig medeldiametern ytterst obetydligt med 

 huggningar inom beståndet. Först mycket starka och ensidigt lagda 

 huggningar t. ex. extrema låggallringar medföra förändringar av mera be- 

 tydande storlek. 



Men även om en sådan förändring i medeldiametern efter en hugg- 

 ning kan observeras, visar detta knappast någon svaghet i metoden. 

 Saken är ju nämhgen den, att slutenhetsformen strängt taget ej är någon 

 absolut beståndskaraktär. Tvärtom kan man tala om sluten hetsform 

 t. o. m. i samband med ett enstaka träd. Den innefattar i sä fall de 



