SKOGSLAGSTIFTXINGSKOMMITTEXS FÖRSLAG 201 



i större skala av träd, som kunde försvara sin plats, bleve ju alliså i 

 dubbel måtto betungande. 



Envar med någon inblick pä skogsodlingens område måste väl emel- 

 lertid erkänna, alt den iiVägavarande föreskriften i lagförslagen är behörig, 

 och min erinran gäller alltså endast den oro för en olikartad eller en- 

 sidig tolkning, som föreskriften måste ingiva. Lagförslagen äro nämligen, 

 så vitt jag förstår, särskilt bristfälUga däri, att de icke giva garantier 

 emot olämpligt ensidiga eller olika tolkningar. Ett tillägg till eller en 

 ändring i förslagen i s\"fte att erna sådana garantier skulle alltså avlägsna 

 ifrågavarande erinran emot § 2. Frågan om dessa garantiers beskalien- 

 het hänför sig till det ämne, revisionssekreteraren Wisen har att be- 

 handla, och jag har alltså att i detta sammanhang inskränka mig till ett 

 påpekande av dessa garantiers behövlighet. 



Beträttande dessa — med större eller mindre rätt såsom mindre värdiga 

 för föryngringen betecknade — träd och buskar, ser jag mig böra ifråga- 

 sätta, huruvida det icke vore lämpligt, att en hänvändelse gjordes till 

 skogsförsöksanstalten från denna förening med anhållan om en grundlig 

 utredning av denna stora gren av särskilt Norrlands för}'ngringsfräga. 

 Utan en väsentlig ökad kunskap pä detta område kan den förevarande 

 betydande detalj föreskriften i begärda återväxtlagen icke komma till sin 

 fulla rätt på flertalet föryngringsfält. 



En skillnad mellan kommittéförslaget och reservationen föreligger be- 

 träftande deras anspråk pä föryngringsåtgärder efter avverkning därutinnan, 

 att reservationeji enligt § 30 icke begär mer omfattande föryngrings- 

 åtgärder än det avverkade virkets värde kan täcka. Det kan synas rim- 

 ligt hava sådan föreskrift, men i händelse av tvist om de blygsamma 

 värden det i förevarande gränsfall kan gälla, skulle ju en stor apparat 

 behöva igångsättas för att få tvisten pä praktiskt sätt löst. Bättre vore 

 väl. att skogsvärdsstyrelsen i dylika liksom i andra särskilt behjärtans- 

 värda fall understödde skogsodlingen med bidrag ur skogsvårdskassan. 



I fråga om åtgärder till citerväxtens betryggande i samband med själva 

 avverkninge?i äro kommittéförslaget och reservationen väsentligt olika, 

 om man bortser från skyddskogarna och med dem jämnställda skogar. 



Skyddsskogarna förbjuder mig tiden behandla mer ingäende, utan får 

 jag här endast i förbigående onmämna dem. Kommittén vill till skydds- 

 skogsvård hänföra icke blott skogar, som utgöra skydd mot fjällgränsens 

 nedgående eller mot flygsandsfält, utan även skogar eller marker, där 

 »belägenhet i havsbandet eller på höjder eller i eljest exponerat läge 

 eller — — — — — — - jordmånens beskaffenhet, jordlagrets tunnhet 



eller markens benägenhet för försumpning päkallar särskild varsamhet 

 vid avverkningen för att trygga återväxten. I dessa skyddsskogar skall 



